Pogledajte ovo, gospodo.
Ovo je ilustrirana priča.
To je spektakularan prikaz ogromne veličine.
Profesore, je li ovaj profil...
Da.
Siguran sam da je to onaj vrag kojeg smo vidjeli prije.
Profesore, što je s ovim malim vragom s kojim se suočava?
Najvjerojatnije su roditelj i dijete, otac i sin.
Što je onda ta ogromna masa ljudi iza oca?
Baš sam razmišljao o tome.
Nakon detaljnog pregleda, mnogo je varijacija.
U rasi, spolu i dobi.
Čini se da su ova publika njegovi sljedbenici.
Možda ga ta bića slave, oca vraga.
On je nekakva važna figura?
Da.
Šefe, oprostite zbog ovog.
Ne možemo dalje od ovoga. Želite li da ih potjeram?
Ne. Ovdje je u redu.
Iako si izgubio sluh i ne čuješ, slušaj.
Ono što ćemo mi, Yujiro i Baki, učiniti sljedeće
nastavak je onoga od prije.
Ali to nije početak.
Ovim zaključujemo ovo.
Ovime završava.
Kreni od malog prsta. Ovako.
Jedan po jedan. Tako.
Ovo je najbolji alat na svijetu.
Alat...
Može funkcionirati kao svakodnevni alat.
I očito...
Očito?
Može biti oružje.
Može biti čekić, oštrica ili čak koplje.
Prvo, ovako napraviš čekić.
Kreni od malog prsta. Ovako.
Savij svaki prst do baze.
Jedan po jedan, od prstenjaka do srednjeg prsta.
Dobro.
Ovo je suprotno od onoga prije.
Od kažiprsta, savijaj ih jednog po jednog.
Za kraj, preklopi palac preko njih.
Što si stekao?
Snagu. Stekao si snagu.
Udaraš snagom koju si stekao.
Probijaš snagom koju si stekao.
Najstarije i najbolje oružje čovječanstva.
To je šaka.
Oslobodi napetost presavijenih prstiju
i nježno ih drži palcem.
Ne brini se za stav.
Tijelu prepusti pozicioniranje šake.
To se nikad ne zaboravlja.
Početak početaka.
Prvo znanje koje mi je tata dao.
Šefe, pred nama je samo deset redova ljudi.
Što želite učiniti? Želite li da ih otjeram?
Ne.
Ovdje je u redu.
Potpuno zaboravi na obranu.
Usredotoči težinu na prednju nogu.
Usredotoči se samo na zadavanje udarca.
Sve ostalo smatraj nečistoćama.
Šaka u koju si stavio cijeloga sebe nadmašit će sve.
Nema tu „hoće li upaliti ili neće”. Nema potrebe za time!
Takve su usporedbe snage!
Zvuk udaraca zglobova u njihova lica
sigurno je bio najglasniji zvuk koji su stvorili te večeri.
Maknuti se od opasnosti i pobijediti neprijatelja.
To je umijeće borbe.
To je tehnika.
Kad zanemariš obranu i izložiš prednji dio tijela,
mjesto gdje su sve vitalne točke,
to više nije borilačka vještina, nije čak ni borilački sport,
to je usporedba snage, usporedba muškosti.
Oprostite.
Što?
Što je?
Ne vidim.
Tko je to?
To je Gorostas.
Što radi?
Moli se?
Čini se da...
Ovdje je sad puno više stranaca. Zar ne?
Gorostase...
Ni jedan ni drugi ne uzmiču!
To je makljaža među najjačima na svijetu!
Zapravo postoji netko...
Netko ulazi u borbu šakama s Gorostasom.
Tko bi rekao da postoji takva osoba?
Šefe, ne mogu vjerovati.
U makljaži je s Yujirom Hanmom.
Ljubomoran sam.
Zašto se onda ne približimo?
Ne, ovdje je u redu.
Da, gospodine.
Ti već jesi u prvom redu.
Sad je sigurno.
Kad završi ovaj nalet udaraca,
tada će ova borba biti riješena.
Slabe mase...
Pred slabim masama stajao je
Oni.
Iza njega bile su slabe mase.
Uvijek je postojalo mnoštvo slabih.
Ispred slabih uvijek su bili...
Da, snažni vojnici.
Ovaj je čovjek odlučio.
Moje je mjesto uvijek ispred snažnih.
Nema pravde.
Nema zla.
Postoji samo snaga.
Na kraju mu je jedan veliki narod dao ime Gorostas,
ovome čovjeku koji se s lakoćom pojavio pred vođom zemlje.
Drhteći od straha, skrivali su se u sjeni Boga
i skupo platili njegovu naklonost.
Slabe mase koje su dovedene do očaja
poštovale su najveću prijetnju moćnim nacijama
i voljeli su ga poput anđela.
Prsten koji je okruživao oca i sina postepeno se smanjivao.
Polje energije oca i sina bilo je pri samome kraju.
Htjeli su biti blizu i osjetiti to.
Htjeli su da im se to ureže u pamćenje.
Sinove šake doticale su njegovog oca.
Što su doticale očeve šake?
Obojica su tražili što učinkovitiji kut.
Obojica su tražila što učinkovitiju točku dodira.
Ova obiteljska nevolja prenosila se preko televizija i mobitela
u dnevne sobe i računala diljem zemlje.
SJEDIŠTE SHINSHINKAI
Gledaš li, tata?
U ovom natjecanju...
Čiju pobjedu želim u ovom meču?
Oče...
I ja to mogu!
Je li se htio pohvaliti svojom žestinom?
Ili je htio prigrliti svojeg voljenog sina?
Otac je tiho držao raširene dlanove.
Mogu li vidjeti?
Mogu li čuti?
Moje šake udaraju očevo tijelo.
Osjećam kako moje šake udaraju oca.
Moje utrnule šake jedina su poveznica između mojeg oca i mene.
Zar ga zaista udaram?
Udara li i on mene?
Ovo nam je prilika da uspostavimo kontakt.
Bila bi šteta bacati obične udarce.
Tako je. Udarit ću ga kao da ga grlim.
Odu rebra...
Dva, tri... možda više...
Nevjerojatan je.
Moj je tata zaista nevjerojatan.
Koliko puta?
Koliko sam puta večeras rekao da je nevjerojatan?
Ovo je isto...
kao i ono prije pet godina.
Vilica je slomljena.
Kvrga brade slomljena.
Mandibularni ramus slomljen.
Brojne pukotine.
Lijevo dno orbite slomljeno.
Nosna kost puknuta.
Maksila slomljena.
Brojne pukotine.
Abrazija prednjih zuba i kutnjaka.
Višestruko oštećenje zuba.
Puknuće oba bubnjića.
Vratni kralješci iščašeni na obje strane. Preko 30 stupnjeva.
Rebra.
Šest prijeloma.
Kosti i zapešća na obje ruke.
Lagana upala.
Kosti na obje noge.
Lagana uganuća.
Kao i lagana upala.
Potkožno krvarenje po cijelome tijelu.
Mozak i organi. Nekoliko mjesta...
Bilo je dosta.
To je dovoljno. Bilo kakav nastavak...
Još udaraca i to više ne bi bila borba.
To ne bi bio Veliki Grubijan.
Hvala, čovječe!
Hvala!
Hvala, gospodine.
Hvala, čovječe!
Hvala!
To je bilo dobro utrošeno vrijeme.
Udario si me.
Dok sam odlazio, upustio si mi udarac u lice.
Da...
Razumijem.
Da. Lijepo.
Njegov borbeni duh i dalje je neslomljen.
Ne mogu gledati.
Dobro. Baki, bilo je dosta.
Što? Nema šanse.
Je li to...
Tofu?
Publika je to jasno vidjela.
Tofu na njegovom dlanu koji je rezao.
Poriluk kojeg je narezao na dasci.
Cijenjeno jelo Velikog Grubijana, Yujira Hanme.
Miso juha s tofuom.
Hej. Spremna je.
Ustani.
Je li vrijeme?
Bez presedana...
Prvi i vjerojatno posljednji noćni kvazizalogajčić.
Ovo je sve što imam.
To je i više no dovoljno, oče.
Prestani s tim. Zovi me „tata”.
Oni...
Sjede u miru.
Je li u redu da je to ovdje?
Ma daj, nije važno gdje.
Opusti se i sjedi normalno.
Ohladit će se.
Hvala.
To je pogrešno.
Već sam to primijetio.
Ne držiš ih ispravno.
Ovo nije otmjeni ekskluzivni restoran.
Dobro je.
Ali malo je slano.
Ne znaš kakvog bi okusa juha trebala biti.
Dobro, kušaj sam.
Hajde.
Ne budi glup.
Izmišljotina je i dalje samo izmišljotina. Nema okus ni po vodi.
A, da?
Što?!
Sin je prevrnuo stol!
Ti mali...
Nestali su!
Stol...
Zdjela...
- Tata. - Da?
Spašen si.
Želiš reći da si me ti spasio?
Točno tako.
Znam na što misliš.
Ta je miso juha bila malo slana.
Priznao je!
Dakle, bila je slana?
Nisam htio priznati pa sam te pokušao zavarati.
Lagao sam.
Gorostas je lagao?
Primijetio si da sam uznemiren
pa si okrenuo stol da me spasiš.
Osnovna mjera snage je...
snaga da ispuniš svoje želje,
snaga da provedeš svoju volju.
Natjerao si mene,
najjačeg čovjeka na Zemlji, da stojim u kuhinji.
Ništa nije sebičnije od ovoga.
Preuzmi titulu najjačeg na svijetu, ovdje!
Priznao je!
Gorostas je priznao!
Priznao je da je Baki najjači!
Baki Hanma je najjači na svijetu!
„Na kraju
onaj tko stoji na najvišoj točki,
čija je glava na višoj visini,
koji drugog gleda s više pozicije je pobjednik.”
To su tvoje riječi.
Definitivno si me gledao s više pozicije i otišao.
Tada sam već bio ubijen.
To je nepobitna činjenica.
Izgubio sam.
I dalje nije čuo
i nije znao da je sad on najjači na svijetu.
Priznao je!
Najjači na svijetu proglasio je poraz!
Kakav nevjerojatan završetak!
Odlučne riječi koje je jasno izgovorio sin najjačeg na svijetu.
Bilo to iz hira ili ne, otac je predao titulu najjačeg na svijetu,
a sin je predao pobjedu.
Imamo pobjednika!
Obojica su dala ono najbolje što su imali.
Kako je bezbrižan.
Bolje mu je.
Najjača borba oca i sina na svijetu
završava ovdje!
KRAJ
Rečeno je da je meč ekshibicijski.
Što mislite o tome da to nije bio službeni meč?
Nisam koristio noge.
Nisam koristio koljena.
Nisam koristio laktove.
Koristio sam samo dvije šake.
Napadajući samo gornji dio tijela g. Bolta i okretanjem prema njemu,
pobijedio sam.
Ja sam pobijedio.
Ništa više, ništa manje od toga.
SVJETSKI PRVAK TEŠKE KATEGORIJE
Bilo službeno ili neslužbeno.
Također, je li remen koji mi je Kaiser dao
službeno priznat ili nepriznat...
To su stvari koje ne znam
niti me zanimaju.
Služeći se samo malim dijelom svoje glavne vještine, kung-fua,
pobijedio sam pod boksačkim pravilima. To je sve!
Prijevod titlova: Dejan Rakar