No jasně.
Našel jsem ji.
Ohnivou slzu.
Vím, co se stalo.
Moctezuma ji vzal do Tarahumarasu, než přišli Španělé.
Nechceš toho nechat?
Pořád máme dost peněz.
Co když dojdou?
Má cenu milionů.
Miláčku.
NEZNÁMÝ: DEJ MI, CO JE MOJE
Vítr…
Je to…
V pohodě?
- Jo, v pohodě. - Fajn.
- Kolik to bylo milionů? - To nevím.
Hromada.
Desítky, stovky milionů. Miliardy.
Nesejde na tom, protože nic krásnějšího neexistuje.
Diamant takové velikosti… S oranžovým nádechem.
K'áaxal Ik.
Ale „ik“ nedává smysl. Znamená to vítr. Vítr znamená mrholení…
Ohnivý pláč.
Na zdraví.
Na Ohnivou slzu.
Děkuju.
- Zatančíme si? - Samozřejmě.
Ale!
- V pohodě? - Jo.
- Určitě? - Jo, promiň. Točí se mi hlava.
Mám pocit… jako…
Jako…
Promiň.
PĚKNÁ BANDA
Lilí?
VRÁTÍM SE. L
Ty jsi taková…
PYRENEJE, ŠPANĚLSKO
Dobrý den. Promiňte.
Ztratila jsem se a není tu signál.
Chodím tady už hodiny. Myslíte, že mě ta cesta zavede…
Ahoj, krasavče.
Ty jsi Argos?
Samozřejmě, jsi to ty.
Jdeme.
Zestárnul jsi.
S Clintonem by sis rozuměl. A teď buď hodný a běž.
Musím uznat, že patříš k těm drsnějším.
A že jsem viděl dost lidí.
Ale není to žádná hanba.
Zlomí se i ti nejdrsnější.
Pusť ho.
Nakonec samozřejmě děláš pro ni.
Dělám pro tvoji rodinu.
To není moje rodina.
Využili mě, aby tě našli…
Je to past.
Leo, zlato.
Past jsem já.
- Kde mám bundu? - Tu neřeš.
- Řídíš? Kilometr odsud mám motorku. - Povozím tě rád.
Do prdele.
Regino.
Chtěla jsem odejít bez rozloučení.
Ty nikam nejdeš, Carloto.
Hej.
- Tak jo. - Leo!
Leo, já se vrátím! Leo, dostanu tě odsud!
Chyť ji!
Ne! Ne, prosím!
Regino, ne!
Proč mi to děláš?
Dost! Já chci pryč!
Prosím! Nech mě, Regino…
Prosím!
Vítej doma.
Ne.
Ne!
VŠEOBECNÉ INFORMACE JMÉNO: CITLALI AKE ISAMA
Haló, slečno?
Co to děláte? To je náš člun! Hej!
Kolik peněz musím vydat, aby mi syn zůstal?
Tvůj muž se odvolává.
- Vznáší závažná obvinění. Třeba z únosu. - Cože?
To jako vážně?
Dva dny, Portillo. Octavio syna vyzvedl o dva dny dřív.
Inés, je tu ještě jedna možnost.
Zaplatit soudci.
Pak bys měla velkou šanci získat syna do péče.
Ale stálo by to dvojnásobek.
Co ty na to?
Bude to trvat pár dní, ale peníze pošlu.
INÉS REYES SANTIAGO DOSTUPNÝ ZŮSTATEK: 0,-
Všechno v pořádku, Inés?
Tvoje matka byla dobrá žena.
Neboj se. Postarám se o tebe.
Budeš žít se služebnými.
Regino, pojď blíž.
Ukaž jí dům.
Co je zač?
Tvoje nová kamarádka. Budete si spolu hrát.
Máš spoustu hraček. Mohla by ses o ně podělit.
Nechám vás, abyste se seznámily.
Matka mě naučila,
že se služkami si hrát nemám.
Třikrát za měsíc.
Copak to nechápeš?
Řekni mi, za kolik to bude, Canché, a vyřešeno. Víš, jak to chodí.
Ty kozo blbá, neumíš se chovat?
- No, jestli… - Vlastně… Dej to sem.
Je mi líto, krásko, byla prázdná.
To není možný. Zeptej se Inés. Zavolej jí.
Dělej.
Tohle si vezmi.
Ne, radši ne. Zkoušela bys otevřít.
Já?
Otevřít tyhle dveře, Canché?
Nemůžu dát Felipemu do koulí. Vyhodili by mě ze školy.
Jen říkám, že by ses měl bránit.
Proč už nebydlíš s mámou?
Dospělým někdy nerozumím ani já.
Ahoj.
Můžeme zůstat přes noc?
Ne.
Běž si pro věci. Musím mluvit s Octaviem.
Pa, pa.
- Někdo mi vysál účet. - Cože?
- Okradli mě. - Okradli?
Já říkal, ať ty peníze nedáváš do banky. Je nebezpečný tam mít takový částky.
Normální lidi mají peníze v bance, Octavio.
Do prdele práce.
Neuvěřitelný.
Když nezaplatím, soudce mi vezme Alexe.
Ne, uklidni se. Dám ti, kolik potřebuješ.
Odpoledne zajdu do bunkru. Netušíš, kdo to mohl být?
Tvůj ex?
- Gonzalo není tak chytrý. - Pravda.
Musel to být hacker.
Lucas.
Možná.
Mladíku.
- Promiňte, vaše karta byla odmítnuta. - To není možný, slečno.
Zkusila jsem ji třikrát.
Zaplatíte jinak?
Sedm, osm, devět… Klíč.
Kde jsou moje peníze?
Nevím.
Vzala jsi je.
Odešla jsem, jak jsem přišla.
S prázdnou.
Táta měl mnohem víc. Chybí miliony. Jen ty víš, kde jsou.
Proč myslíš?
Vždycky jsi lhala. Jeho jsi oblbla, ale mě ne.
Kde jsou?
Pusť mě i Lea, a dám ti všechno, co mám.
Pozdě.
Vysáli jsme ti účet.
A tvým přátelům taky.
Nech je být.
Ti s tím nesouvisí.
To je hezký. Záleží ti na nich?
Můžu jim ublížit.
Myslela sis, že změna účesu a jména tě přede mnou schová?
Julie. Ériko.
Lilí.
Kde jsou moje peníze?
Já nevím.
Řekněme, že ti věřím. Pokud nevíš, kde jsou,
k čemu jsi mi dobrá?
Co mi můžeš dát, abych tě nechala žít, Carloto?
Možná…
Ohnivou slzu?
Obří diamant, co byl u Moctezumova zlata.
Odkud o ní víš?
Takže ji znáš.
Všichni ji hledají přes 500 let. Nejspíš ani neexistuje.
Zítra se tě přijdu zeptat naposled.
Ať se mi tvá odpověď líbí.
Pokud ne, Mano začne pravým okem.
Každý den ti něco vezme za škody na této rodině.
Leo!
Dostanu tě odsud.
Zahoď zbraň!
- To je tvůj plán? Uspíš mě? - V jablečných semínkách je kyanid.
Odhoďte zbraně!
Dej mi ten kvér.
Zalez tam. Dělej!
Ty, zavři dveře.
Ať si sednou a spoutají se. Dělej.
Slyšeli jste.
Nezabiju tě, protože bych se nedostala ven. Zaveď mě k Leovi.
Odcházíme.
Horský vzduch ti moc neprospívá.
Koukala ses do zrcadla?
Jdeme.
Nestřílejte!
- Nestřílejte! - Jsi v pořádku?
- Kam půjdeme? - Dozadu a doprava.
Odhoďte zbraně!
Běž!
Dozadu.
Doprava.
Ke zdi!
Ke zdi, kurva. Ani hnout!
Nahoru.
- Kudy? - Tudy. Doleva.
Poběž.
Pohni, nezastavuj! No tak!
Na. Jedeme!
Ne! Teď ne!
Do prdele.
Musíme dál.
Půjdeme pěšky.
No tak! Co je? Carloto!
Hej.
Bože.
Carloto! Ne. Teď ne. No tak, to zvládneš.
Jdeme!
O NĚCO POZDĚJI
Zvládneš to, prcku.
Dýchej.
Tajemství je v prstech.
Pravidlo čtyři.
PRAVIDLO 4
Do toho.
A mám tě.
Mariano!
Čí je to auto, kurva?
Děkuju.
Refugio!
Ty hajzle!
Refugio!
Xime!
Co je?
- Mám ho! - Co?
- Našli jsme ho! - Co? Nekecej!
- Hele. - Ukaž.
- Ty kráso! Jak? - To je na dlouho.
- A co to auto? - Nedá se s ním lítat.
Další vlak jede za hodinu.
Přines mi Ohnivou slzu a jsme si kvit.
Abys viděla, že proti tobě nic nemám, nechám žít tebe i tvé přátele.
Děláš si srandu?
Musíme do Mexika.
Tamhle je ten Miguel?
Některé věci se nemění.
Pořád mluvíš ze spaní, Carloto.
Od teď se jmenuju Lilí.
- Lilí. - Čím míň toho ví, tím míň jim toho hrozí.
Lilí…
To se mi líbí.
Něco mi řekni.
Kdo je ten Miguel?
Jediný, kdo nám může pomoct.
To je ono, prcku.
Výborně.
Kéž bys tu byl.
Jsi v pořádku?
Co?
Nepotřebuješ mě.
Nepotřebuješ nikoho.
Ten poklad najdeš i sám.
CHCEŠ ZPÁTKY PRACHY? DOJDI SEM.
Haló?
Ahoj, Lucasi.
Běž.
- Klid. - Běž.
- Já myslel, že jsme kamarádi. - Budeme, až mi vrátíš prachy.
Cože? Mě taky obrali.
Zmizely mi peníze. Účty jsi otvíral ty. Tohle umíš jen ty. Kde jsou?
Na tom něco je.
- Ale já to nebyl. - No tak, Inés, on to udělat nemohl.
- Mě taky obrali. - Vrať to.
- Ahoj. - Máš se?
Vyklop to.
Mě by ten kluk neobral, ale ty jo.
- Co? - Promiň.
Taky mě okradli.
- O penězích jsme věděli jen my. - Ne.
Dostala jsem zprávu.
Ukaž.
Tak jo.
Kdo nám řekl, abychom sem přišli?
Zbývá jediný podezřelý.
Ne, Miguel ne.
Co? Tohle by neudělal.
Udělal horší věci. Byli jsme tam, když zastřelil Lilí.
Hej!
Ahoj.
Co jsi zač?
- Ty jsi Miguel? - Ne, Octavio.
To snad ne.
- Ty zprávy jsem poslala já. - Lilí?
Ale… To není možný.
Byla jsi mrtvá.
Muselo to být uvěřitelný.
Lilí, řekneš jí, ať na mě přestane mířit?
Je se mnou.
Jak jsi mohla, Lilí? Nevěřila jsi mi.
- Promiň. - Nevěřila jsi nám.
Vy jste to věděli?
Lucas mi pomohl s penězi.
- Aha. - A Inés mi pomohla najít tělo.
Taky jsi to věděla?
- Promiň. - Octavio.
Vážně jsem musela zmizet.
Jsem jediný blbec, co si myslel, že jsi mrtvá!
- Hele, já to taky nevěděla. - To mám štěstí.
- Ale život ti sluší, Lilí. - Díky.
Obrali vás ti, co po mně jdou.
Obrali nás kvůli ní! Paráda! Skvělý!
Hele, na co čumíš? Co jsi kurva zač?
- Klid. - Měla jsi zůstat mrtvá!
Ne, ne, Octavio.
Přestaň, to stačí.
Lilí, kdo po tobě jde? Třeba ty peníze najdeme.
Ne, když se přiblížíš, zabijou tě. Nás všechny.
Cože?
Ale mám plán.
Získáme to všechno zpátky. A ještě víc. Ale potřebujeme Miguela.
Kde vůbec je?
Vím, kde je.
Podívej.
Kříž Gerónima de Aguilar.
Vidíš ta čísla?
Tady?
Co jsou zač?
Jsou to kroky, ne?
Musí to být kroky.
Kde jsi?
Už mi ani neříkáš pitomče.
Copak, Xime?
Máme návštěvu.
Máme hosty?
Jdi tam.
Tady. Podívej se na čísla.
Ta čísla.
- Co? - Běž.
- Co ty tajnosti? - Jen jdi.
Ty jo.
Celá banda.
Xime, tohle je banda, bando, tohle je Xime.
Přines všechno jídlo, co máme.
Máme jen sušenky.
Chcete sušenky?
- Citlali si dá. - Dobře.
Jak se máš?
Dobře.
Jen mě překvapuje, že vás vidím.
Co chystáte?
Jde o to…
že nám někdo sebral peníze.
Co? Tobě ne?
Jaký peníze?
Utratil jsem je za hotel.
- Je krásný. - Jo, viděl jsi ten vlnovec?
Nádherný, Migueli.
Ty jo.
- A co on? Vy spolu… - Migueli, to je Leo, můj ex.
Leo,
to je Miguel,
taky můj ex.
Ale no tak!
Kdo mu to řekne?
Já to řeknu.
Tak zaprvý…
vím o Lilí.
Žije.
Paráda.
Zadruhý, prý ví, kde je Cortésovo zlato.
Cortésovo zlato… Řekni jim, že je Moctezumovo.
Přesně.
- To jsem řekl. - Přesně.
- Je to ano, nebo ne? - Vydrž.
Ty vole!
Vypařila ses.
Musela jsem.
Měli Lea.
Jasně, měli Lea. A kdo je sakra Leo?
Nikdy jsi mi o něm neřekla. Nikdy mi nic neříkáš.
Co jsi zač?
Když zmizíš, nevím, kde jsi.
Nemusíš mi to říkat.
Neznám ani tvoje jméno.
Carolina. Cecilia.
Vidíš?
Vracím se.
Chytili mě. Zavřeli mě na zasraný půdě.
A přivezla jsem si tohle.
Kdyby sis řekla o pomoc, chytili by nás společně.
To by tě zabili.
Nedělej ze mě vola.
Pomoz mi najít Ohnivou slzu.
Proto ses vrátila. Jsem blbec.
A já myslel, že jde o něco jinýho.
Když jim ji dám, nechají mě na pokoji.
Už nechci utíkat.
Před kým utíkáš?
Řekni mi to.
Proč tě chtějí zabít?
Tak jo.
Chceš, abychom našli
nejkrásnější kámen na světě
pro někoho, kdo tě chce zabít. A neřekneš, kdo to je?
Nemůžu.
Ale pomůžeš mi?
Samozřejmě.
Oni si myslí, že hledáme Moctezumovo zlato. O diamantu vědět nesmí.
A Leo?
Ví to?
Zná tvoje jméno?
Já Lilí nevěřím.
A já nevěřím jemu.
Koukej.
Má žlutý tkaničky.
Kolik má Lilí ex?
Kolik jí je?
To mi řekni ty. Patříš k těm ex.
Hele.
Má videohra je skoro hotová.
No a? Já se neptala, Lucasi.
Tak jo, bando. Musíme najít poklad.
Tohle o Moctezumově pokladu má táta,
ale je toho mnohem víc.
Kolik ti je?
Rok 1520.
Cortés a jeho muži za falešnou zdí
naráží na místnost plnou šperků, zlata, nefritu, je tam i diamant s nádechem…
Jde o bohatství získané během tisíců bitev.
Největší poklad…
- Co nikdo neviděl. - Ale! Noc smutku.
Mexická vzpoura po zabití Moctezumy. Cortés musí uprchnout.
Když si jde pro zlato…
je pryč.
Existují tisíce teorií, kde je.
Ale ty víš, co se stalo.
Ale já vím, co se stalo.
- Dlouhou, nebo krátkou verzi? - Krátkou.
Vaše minus.
Fakt si myslíte, že chci dělat v hotelu?
Koupil jsem to tady z jinýho důvodu.
Pojďte.
Tak jo, v roce 1511
vyplouvá loď Santa Lucía z pobřeží Dariénu k ostrovu Española.
Ale počasí je špatné, loď ztroskotá.
Pojďte za mnou.
…nevím.
Co říkáte?
Pojďte.
To stačí. Co bude dál, je překvapení. Je to pro ně peklo na moři.
Musí pít vlastní chcanky.
Ale pije každý svoje? Nebo cizí?
Dala bych ti svoje.
Na pobřeží Yucatánu se dostanou jen dva.
Gonzalo Guerrero
a Gerónimo de Aguilar.
Do otroctví je vezmou Cocomové, pěkní tvrďáci.
O devět let později doráží Hernán Cortés.
Řekli mu, že dva křesťané umí maysky.
„Ty vole,“ řekne Cortés.
Potřebuje tlumočníky. „Přiveďte je.“
Takže jdou pro ně. Když najdou Gerónima,
což byl mnich a oddaný křesťan, rychle se přidává ke conquistadorům.
Ale když najdou Gonzala…
Řekněme,
že už nebyl zrovna křesťan.
Vzal si Zazil,
drsnou mayskou princeznu bojovnici.
A měli tři děti. První tři děti smíšené rasy
počaté z lásky.
Ne ze znásilnění a zneužívání jako později.
Připravení?
Všichni si vezměte baterku. Pojďte za mnou, bude se vám to líbit.
Pozor na hlavu.
Ty kráso!
Gonzalo napsal Cortésovi, ještě naposledy křesťansky.
- A co napsal? - „Naser si, Cortési!“
Pokud tady nejde o zlato, zabiju tě.
- Chybí pár detailů. - Jako vždy.
Chtěl jsi krátkou verzi.
Ozvěna!
Gonzalo a Cortés se nepřátelili.
- Ale Gerónimo a Gonzalo… - Zůstali přáteli.
Zůstali přáteli.
- Okradli ho. - Okradli ho.
Gonzalo věděl, že Gerónima fakt serou Cortésovy zločiny,
tak ho přesvědčil k největší loupeži historie.
Kde je kořist?
Tady?
Umíte si to představit? Ne, počkejte.
Byl Cortés sráč? Ano. Ale byl pitomec jako Ariel?
Ne. Věděl, že ho Gerónimo podělá.
Takže když ten v roce 1531 zemřel,
začal Cortés pátrat po jeho hrobce.
Ale nikdy ji nenašel. Nicméně…
táta mluvil o františkánském mnichovi,
který tvrdil, že ta hrobka byla v této jeskyni.
A tys ani nezačal kopat?
Potřeboval jsem ten kříž.
Byl problém ho získat.
Ale ten mnich sem napsal přesnou polohu.
Tak jo.
Čtrnáct kroků na sever?
Pět na západ.
Počkej.
Teď tudy.
Aha.
A pět na jih.
Počkej.
No…
Bude to někde tady.
„Bude to někde tady.“
Hrozně konkrétní.
Víc očí víc vidí. Najdeme to rychle.
Typický. Jednou jsme hledali poklad mezi Yucatánem a Kubou.
- Hej, lidi! Asi něco mám. - Co?
Koukej.
Nekecej.
To je Gerónimo?
Ahoj, Gerónimo.
Promiň, Gerónimo.
Podrž mi ten nůž.
Vidíte?
Poklad.
Stojí tady…
„já to říkal.“
Tak ukaž.
Takže 1536.
Gonzalo umírá.
Jeho hrob se nenašel.
Ale já mám plán.
To počasí je hnus.
- Ví Miguel, kde to je? - Ne.
- Nevím, nebude to snadný. - Dobře.
Tady.
Hlas se.
Zatím nás zkus nezabít. Ve Španělsku se to skoro stalo.
Když umřu, nic ti nepřinesu.
Počkej.
Víš, že nemůžu zůstat.
Carlota měla vždycky vkus na chlapy.
Překlad titulků: Tomáš Slavík