ПЛАЯ ПАРАІСО
Ясно.
Ясно-ясно.
Я знайшов.
Сльозу Вогню.
Я знаю, що сталося.
Монтесума забрав її в тараумара до приходу іспанців.
Може, припиниш?
У нас ще багато грошей.
А якщо закінчаться?
До того ж вона коштує мільйони.
Красень.
НЕВІДОМИЙ: ПОВЕРНИ МОЄ
Це вітер…
Це…
Усе гаразд?
Так, усе гаразд.
Добре.
-Скільки, кажеш, мільйонів? -Я не знаю.
Безліч.
Десятки мільйонів, сотні, тисячі.
І байдуже, бо це найкрасивіша річ.
Діамант такого розміру
з помаранчевим відтінком.
К'ішкал Ік.
Хоча «ік» не має сенсу. Це означає «вітер», а вітер означає мряку…
Плач вогню.
Будьмо.
За Сльозу Вогню.
Дякую.
Потанцюймо.
Залюбки.
Усе добре?
-Так. -Точно?
Так, вибач. Трохи паморочиться.
Мені трохи…
Неначе…
Немов…
Пробач.
ШУКАЧІ ПРИГОД
Лілі?
Я ПОВЕРНУСЯ. Л.
От же ж ти…
ПІРЕНЕЇ, ІСПАНІЯ
Добридень.
Даруйте.
Я загубилася, а тут телефон не ловить.
Я блукаю вже кілька годин. Як думаєте, я тією дорогою вийду…
Привіт, красеню.
Ти Аргос?
Ну звісно, це ти.
Ходімо.
Ти постарів.
Тобі б Клінтон сподобався.
Будь молодчинкою, іди.
Мушу визнати, ти один з найміцніших.
А я багатьох бачив.
Але нічого.
Навіть найміцніші ламаються.
Відпусти його.
Звісно, ти став працювати на неї.
Я працюю на твою сім'ю.
Це не моя сім'я.
Мене використали, щоб знайти тебе…
Це пастка.
Лео, любий.
Я сама — пастка.
Ходімо.
-Де моя куртка? -Переживеш.
Їхати можеш? За кілометр звідси мотоцикл.
Я завжди люблю кермувати.
Бляха.
Регіна.
Я хотіла піти не попрощавшись.
Ти не підеш, Карлото.
Гей.
-Гаразд. -Лео!
Лео, я по тебе повернуся!
Лео, я тебе витягну!
Тримай її!
Ні! Ні, прошу!
Регіно, ні!
Чому ти так зі мною?
Ні! Відпустіть!
Прошу, залиште мене! Регіно!
Будь ласка!
Вітаю вдома.
Ні.
Ні!
ЗАГАЛЬНА ІНФОРМАЦІЯ ІМ'Я: СІТЛАЛІ АКЕ ІСАМА
Гей, панно.
Що ви робите? Це наш човен! Агов!
Скільки ще грошей мені треба віддати, щоб зберегти сина?
Твій чоловік постійно звертається.
Серйозно тебе звинувачує. Наприклад, у викраденні.
Що?!
Ти серйозно?
Два дні, Портійо.
Октавіо забрав мого сина на два дні раніше.
Інес, є інший варіант.
Заплатити судді.
Це значно підвищить твої шанси отримати опіку.
Але це коштує удвічі дорожче.
Що скажеш?
Ти їх отримаєш через кілька днів, але я перекажу гроші.
ІНЕС РЕЄС САНТЬЯҐО
ЗАЛИШОК НА РАХУНКУ: 0,00 $
Інес, усе гаразд?
Твоя мати була хорошою жінкою.
Не хвилюйся. Я про тебе подбаю.
Ти будеш жити з прислугою.
Регіно, підійди.
Покажи їй, будь ласка, дім.
Хто вона?
Твоя нова подружка. Матимеш з ким грати.
У тебе вже багато іграшок. Буде корисно ними ділитися.
Я вас залишу. Знайомтеся.
Мама мене вчила
не грати з покоївками.
Тричі на місяць.
Не розумієш?
Скажи, скільки це коштуватиме, Канче.
Ти ж розумієш.
Тупа дівка. Манер не навчилася?
Ну, якщо ні…
Гей, дай сюди.
Вибач, красуне, але грошей не було.
Не може бути!
Спитай Інес. Подзвони їй.
Давай.
Бери.
А краще ні. Бо ще спробуєш відчинити двері.
Я?
Відчинити ці двері, Канче?
ДОН АРМАНДО АНГЕЛ 1
Я не можу дати Феліпе по яйцях. Зі школи виженуть.
Я просто кажу, що треба захищатися.
Чому ви з мамою більше не живете разом?
Іноді я теж не розумію дорослих.
Привіт!
Ми можемо залишитися?
Не можемо.
Іди бери речі. Я поговорю з Октавіо.
Бувай.
-У мене рахунки спорожніли. -Що?
-Мене обікрали. -Обікрали?
Я казав не класти гроші в банк. Небезпечно тримати там стільки.
Октавіо, нормальні люди тримають гроші в банку.
От бляха.
Повірити не можу.
Не заплачу адвокату — суддя забере Алекса.
Ні, заспокойся.
Я дам тобі необхідні гроші.
Після обіду піду в бункер.
Є думки, хто це міг бути?
Твій колишній?
-Гонсало не настільки розумний. -Це так.
Це мав бути хакер.
Лукас.
Можливо.
Гей.
Пробачте, вашу карту відхилено.
Неможливо, пані.
Я пробувала тричі.
Інший спосіб оплати?
Сім, вісім, дев'ять…
Ключ.
Де мої гроші?
Я не знаю.
Ти їх забрала.
Я покинула цей дім так, як і прийшла.
Без нічого.
Тато мав набагато більше.
Зникли мільйони, і лише ти знаєш, де вони.
Звідки мені це знати?
Ти завжди була брехухою. Та мене, як його, ти не обдуриш.
Де вони?
Відпусти нас із Лео, і я віддам тобі все, що маю.
Пізно.
Ми висушили твій рахунок. І рахунки твоїх друзів також.
Не чіпай їх.
Вони тут ні до чого.
Як чарівно. Вони тобі дорогі?
Я можу їх скривдити.
Думала, зміниш ім'я і волосся — і я тебе не знайду?
Хулія.
Еріка.
Лілі.
Де мої гроші?
Я не знаю.
Скажімо, я вірю.
Якщо ти не знаєш, де вони,
який мені від тебе зиск?
Що ти мені даси, щоб я зберегла тобі життя, Карлото?
Можливо,
Сльозу Вогню?
Величезний діамант, що був із золотом Монтесуми.
Звідки ти знаєш?
Чула про нього?
Його шукали понад 500 років.
Можливо, його не існує.
Завтра я прийду і спитаю тебе востаннє.
Не розчаруй відповіддю.
Інакше Мано почне з твого правого ока.
І щодня щось забиратиме за те, що ти зробила сім'ї.
Лео!
Я тебе витягну.
Кинь пістолет!
Це твій план? Щоб я заснула?
Яблучне насіння містить ціанід.
Кидайте зброю!
Дай пістолет.
Іди всередину.
Іди!
Ти, зачини двері.
Скажи їм сісти і надіти наручники. Давай.
Ви її чули.
Я тебе не вбила лише тому, що не виберуся жива.
Веди до Лео.
Ми йдемо.
Тобі гірське повітря не на користь.
Ти себе бачила в дзеркалі?
Ходімо.
Не стріляти!
-Кажу, не стріляти! -Ти цілий?
-Куди йти? -Туди й праворуч.
Киньте зброю!
Ну!
Проходь.
Праворуч.
До стіни!
До клятої стіни. Не рухайся!
Нагору.
-Куди? -Туди. Ліворуч.
Ходімо.
Давай, не зупиняйся!
Тримай.
Їдьмо!
Ні! Не зараз!
Бляха!
Доведеться йти.
Підемо пішки.
Гей!
Що таке?
Карлото!
Гей.
Боже!
Карлото!
Ні, не зараз. Усе буде добре.
Ходімо!
ЧЕРЕЗ ДЕЯКИЙ ЧАС
Ти зможеш, малий.
Дихай.
Секрет у пальцях.
Четверте правило.
ПРАВИЛО № 4
Давай.
Знайшов.
Маріано!
Курва, чия це машина?
Дякую.
Рефухіо!
Сучий син!
Рефухіо!
ТУРИ ВІЛСОНА
Хіме!
Що там?
-Я його знайшов! -Що?
-Ми його знайшли! -Що? Не вірю!
-Дивись. -Покажи.
-Не може бути! Як тобі вдалося? -Довга історія.
-А машина? -Та машина не вміє літати.
Наступний потяг за годину.
Принеси мені Сльозу Вогню, і ми будемо квити.
І щоб ти мені повірила,
я дарую тобі й твоїм друзям життя.
Знущаєтеся?
Треба їхати в Мексику.
Це там той Міґель?
Деякі речі не змінюються.
Ти досі розмовляєш уві сні, Карлото.
Тепер мене звати Лілі.
Лілі.
Чим менше вони знають, тим менше ризику.
Лілі…
Непогано.
А скажи-но мені.
Хто такий цей Міґель?
Єдиний, хто нам допоможе.
Так, малий.
Молодець.
Шкода, що ти не поруч.
Усе гаразд?
Я тобі не потрібен.
Тобі ніхто не потрібен.
Ти можеш сам знайти скарб.
ЯКЩО ХОЧЕШ СВОЇ ГРОШІ, ПРИХОДЬ СЮДИ
Агов?
Привіт, Лукасе.
Іди.
-Спокійно. -Іди.
Я думав, ми друзі, Інес.
Не друзі, поки не повернеш гроші. Де вони?
Ти що! Мої гроші теж украли.
Мої гроші зникли. Рахунки відкривав ти.
Лише ти вмієш це робити. Де вони?
Тут ти маєш рацію.
Але це був не я.
Інес, облиш, цей чувак цього б не зробив.
-Мої гроші теж украли. -Віддай.
Привіт.
Як воно?
Кажи нам правду.
Пацан би в мене не вкрав, але ти б украла.
-Що? -Так, мені шкода.
У мене теж украли.
Про гроші знали лише ми.
Ні.
Я отримала повідомлення.
Покажи.
Ясно.
Хто нас сюди покликав?
Підозрюваний залишився один.
Ні, не Міґель.
Він би цього не зробив.
Він робив і гірше.
Ми всі бачили, як він застрелив Лілі.
Гей!
Привіт.
Ти хто такий?
-Ти Міґель? -Ні, Октавіо.
Та ви що…
-Це я відправила повідомлення. -Лілі?
Але…
Не може бути.
Ти ж померла.
Треба було, щоб ви так думали.
Лілі, попросиш подругу не цілитися в мене?
Він зі мною.
Лілі, як ти могла?
Ти мені не довіряла.
-Пробач. -Ти не довіряла нам.
Ви знали?
Лукас допоміг мені з грошима.
А Інес допомогла знайти тіло.
Ти теж знала?
-Вибач. -Октавіо…
Я мала зникнути. Чесно.
Я єдиний ідіот, що думав, що ти мертва.
-Я теж не знала. -Ну слава богу.
-Лілі, тобі личить бути живою. -Дякую.
Наші гроші вкрали люди, які шукають мене.
У нас усе вкрали через неї! Чудово! Дивовижно!
Що? На що дивишся? Ти що за хрін?
-Спокійно. -Лишалася б мертвою, Лілі!
Ні, Октавіо.
Усе, досить.
Лілі, хто тебе шукає? Може, ми відстежимо гроші.
Ні. Дістанетеся них — вас уб'ють. Нас усіх уб'ють.
Що?
Але я маю план.
Ми можемо повернути всі гроші, і ще більше.
Але нам потрібен Міґель.
А де Міґель?
Я знаю, де він.
Дивися.
Це хрест Херонімо де Агіляра.
Бачите цифри?
Ось ці.
Що це?
Це кроки, так?
Мають бути кроки.
Де ти є?
Я сумую за тим, як ти мене кликав козлом.
Що там, Хіме?
У нас гості.
У нас гості?
Подивись.
Ось, поглянь на ці цифри.
Ці цифри.
-Що? -Ходімо.
-Що за загадки? -Іди.
Нічого собі.
Шукачі пригод.
Хіме, шукачі пригод. Шукачі пригод, Хіме.
Неси всю їжу, яка є.
Є лише печиво «Марія».
Будете «Марію»?
-Сітлалі хоче «Марію». -Гаразд.
Як справи?
Добре.
Я просто не очікував вас побачити.
Що ви задумали?
Справа в тому…
у нас украли всі гроші.
А в тебе ні?
Які гроші?
Я все витратив на цей готель.
-Гарний. -Так. Бачили дерево сейба?
Він прекрасний, Міґелю.
Овва.
А він хто? Ти…
Міґелю, це Лео, мій колишній.
Лео,
це Міґель, мій інший колишній.
Та ну вас!
Хто йому скаже?
Я скажу.
По-перше,
я дізнався про Лілі.
Вона жива.
Ого.
По-друге, вона каже, що знає, де золото Кортеса.
Золото Кортеса!
Скажи їм, що це Монтесума.
Саме так.
-Я так і сказав. -Саме так.
Це так чи ні?
Хвилинку.
Здуріти!
ГОТЕЛЬ «МОРАЛЕС»
Ти зникла.
Інакше не могла.
Вони схопили Лео.
Так, вони схопили Лео. Та хто такий цей Лео?
Ти про нього не розповідала. Ти ніколи нічого не розповідала.
Хто ти така?
Я не знаю, куди ти зникаєш, а ти не вважаєш за потрібне сказати.
Я й імені твого не знаю.
Кароліна. Сесілія.
-Бачиш? -Я збиралася повернутися.
Мене схопили. Замкнули на клятому горищі.
Я привезла цей сувенір.
Якби попросила допомогти, нас би схопили разом.
Тебе б убили.
Не сприймай мене за ідіота!
Допоможи знайти Сльозу Вогню.
Тому ти й повернулася. От я дурень!
Не знаю, чому я вирішив інакше.
Мені дадуть спокій, якщо я віддам діамант.
Я більше не хочу тікати.
Від кого ти тікаєш?
Скажи мені.
Чому тебе хочуть убити?
Гаразд.
Ти хочеш, щоб ми знайшли
найкрасивіший камінь у світі для тих, хто хоче тебе вбити?
І нічого мені не кажеш?
Я не можу.
То ти допоможеш?
Звісно.
Інші думають, ми шукаємо золото Монтесуми.
Їм не можна знати про діамант.
А Лео?
Він знає?
Він знає твоє ім'я?
Я не довіряю Лілі.
А я не довіряю йому.
Поглянь.
У нього жовті шнурки.
Скільки в Лілі колишніх?
Скільки їй років?
Це ти скажи. Ти один з її колишніх.
Гей.
Я майже пройшов відеогру.
То й що?
Я тебе не питала.
Гаразд, бандо.
Нам треба знайти скарб.
Це те, що було в мого тата про скарб Монтесуми,
але є ще багато чого.
Скільки тобі років?
Рік 1520.
За фальшивою стіною Кортес і його люди
знайшли кімнату, повну коштовностей, золота, нефриту
і діамант з відтінком…
Накопичене багатство тисяч битв.
Найбільший скарб…
-Який ніхто не бачив. -Але…
Ніч скорботи.
У Мексиці повстання через убивство Монтесуми, Кортесу доводиться тікати.
Він повертається по своє золото, а його немає.
Є тисячі теорій про його місцезнаходження.
Але ти знаєш, що сталося.
Але я знаю, що сталося.
Вам детально чи швидко?
Боже, швидко.
Вам же гірше.
Ви думаєте, я хотів працювати в готелі?
Я купив це місце заради дечого іншого, так?
Прошу сюди.
Отже, у 1511 році
корабель під назвою «Санта Люсія»
відпливає від узбережжя Дар'єна на острів Еспаньйола,
але погода погана, стається кораблетроща.
Ходімо зі мною.
…я не знаю.
Що думаєте?
Ходімо.
Поки досить. Те, що далі, — сюрприз.
У морі для них було пекло.
Вони мали пити свою сечу.
А кожен пив власну чи когось іншого?
Тобі буде моя.
Лише двоє дісталися берегів Юкатану.
Ґонсало Ґерреро
і Херонімо де Агіляр.
Їх узяли в рабство кокоми, тверді як камінь.
Через дев'ять років Ернан Кортес прибуває у Веракрус.
Йому кажуть, що є двоє християн, які знають мову майя.
«Не може бути», — каже Кортес.
Йому потрібні перекладачі. «Ведіть їх сюди».
Коли по них вирушають і знаходять Херонімо,
ченця і дуже побожного християнина,
той швидко приєднується до конкістадора.
Але коли знайшли Ґонсало,
скажімо так,
він вже не був християнином.
Він одружився із Сасіль,
крутою принцесою-воїтелькою майя,
і в них було троє дітей.
Перші три дитини змішаної раси,
продукт любові.
А не зґвалтування та знущання, як це було потім.
Ви готові?
Усі беріть ліхтарі.
За мною. Вам сподобається.
Бережіть голови.
Ого!
Отже, Ґонсало пише Кортесу по-християнськи, востаннє.
І що каже?
«Пішов ти, Кортесе!»
Якщо це не пов'язано з золотом, ти мрець.
-Деяких деталей бракує. -Як завжди.
Ви просили коротку версію.
Луна!
Ґонсало і Кортес більше не дружили, але Херонімо й Ґонсало…
Залишилися друзями.
Звісно ж.
-Вони його обікрали. -Так.
Ґонсало знав, що Херонімо
був розлючений злочинами Кортеса,
і вмовив його на найбільше пограбування в історії.
І де здобич?
Тут?
Уявляєш?
Ні, чекайте.
Чи був Кортес засранцем? Так.
Чи був тупим, як Аріель?
Ні.
Він знав, що Херонімо його підставив.
І коли той помер у 1531 році,
Кортес почав скрізь шукати його могилу.
Але так і не знайшов.
Однак…
мій тато казав про францисканського монаха,
який заявляв, що гробниця
у цій печері.
І ти не почав копати?
Мені потребувався хрест.
Дістати його було складно.
Але на ньому монах записав точне місце.
Подивимося.
Чотирнадцять кроків на північ.
П'ять на захід.
Чекайте.
Тепер сюди.
І п'ять на південь.
Чекайте.
Отже…
Це має бути десь тут.
«Це має бути десь тут».
Яка точність.
Чим більше охопимо, тим швидше знайдемо.
Типовий Міґель. Якось він змусив нас шукати скарб між Юкатаном і Кубою.
Народ.
-Здається, щось є. -Що?
Чуваче.
Не може бути.
Це Херонімо?
Привіт, Херонімо.
Пробач, Херонімо.
Потримай ніж.
Бачите?
Скарб.
Це печатка
«я ж вам казав».
Покажи.
Отже, 1536 рік.
Ґонсало помирає.
Його могилу не знайшли.
Але я маю план.
29 °С МЕХІКО
МЕРИДА КАНКУН
Погода — відстій.
-Міґель знає, де він? -Ні.
Не знаю, це буде непросто.
Ясно.
Тримай.
Будемо на зв'язку.
Поки спробуй нас не вбити.
В Іспанії ти це ледь не зробила.
Мертвим я тобі нічого не дістану.
Чекай.
Я не можу лишитися.
Карлота завжди зналася на чоловіках.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда