Co přesně krademe?
V roce 1536 Cortésova posla zadržela skupina Mayů.
Nesl zprávu, která nedorazila do cíle.
Zpráva byla ukrytá v kryptexu.
Co je kurva kryptex, ty vole.
Bude se ti líbit.
- Ta věc z Šifry mistra Leonarda? - Přesně.
Blbá kniha. Dobře, že čteš, Lucasi!
Kryptex se našel v Mayapánu. Ukrývá pozici hrobky Gonzala Guerrera.
Přesouvají ho do muzea. Musíme přepadnout transport.
Co mám dělat teď?
Měl by tam být modrý drát.
Modrej, Lucasi? Těch je tady asi 30. A žlutý, zelený, oranžový…
Je tu tmavomodrej. Kterej z těch modrejch?
Klid. Vyfoť to a pošli zprávou.
Leo, jsi na místě?
Posláno.
ŘÍZENÍ DOPRAVY
VELÍN
Mám přístup k dopravním kamerám. Náklaďák je na 43. ulici.
Doprovází ho dvě motorky a auto.
Citlali, propoj modrý a zelený drát.
- Řekni, až to bude. - Moment.
Náklaďák jede ze 43. na 29. Bude tam za dvě minuty.
- Octavio, jak to jde? - Jsem na místě, čekám na akci.
Hotovo.
Zkusím to.
Zkoušej.
Lucasi, nepřeháněj to.
Pardon.
Náklaďák dorazí za tři…
Leo, jsi na místě?
- …dva… - Leo?
…jedna.
Teď.
- Kde je Leo? - Tady je, šašek.
Pospěš si!
Jdu na místo.
- Tvůj kámoš je dobrej, co? - Není můj kámoš.
Otočka, zavrť se, hej, hej.
- Umyju vám okno! - Ne.
- Jen trochu. Máte ho špinavý. - Říkám, že ne. Chlape, poslouchej.
- Je špinavý. - Prosím.
Nějaký problém?
- Citlali! - Rozumím, Migueli.
SOUKROMÁ BEZPEČNOSTNÍ SLUŽBA ZOTZ
Říkám, že ne.
Ne, moje oči!
Omlouvám se.
Padáme!
PĚKNÁ BANDA
To snad ne. Tenhle pitomec?
Věděl jsem, že půjdeš po zlatě.
Možná nejsem pitomec.
Nikdo nás neviděl. Co ho zastřelit?
Hele.
Všichni chceme totéž.
Když otevřu kryptex, co je uvnitř, bude zničeno. A my budeme v háji.
- Tak se zase uklidníme. - Jo, žije.
Smiř se s tím. Já musel taky.
Zlata je dost. Pokud chce Ariel podíl, ať se přidá k operaci.
Budeme litovat.
- To si teď nech. - Jasně.
Co je zač?
Můj ex.
Ne, dělám si srandu.
Ten kryptex je úžasný.
Má to vnitřní mechanismus.
Když zkazíš heslo, uvolní kyselinu, a je po zprávě.
- Skoro nekonečno kombinací. - Se čtyřmi čísly je to 10 000 kombinací.
Nejste na tohle experti?
Asi používali systém hesel.
Ten chlap dostal spoustu zpráv. Co kdyby posla někdo zabil?
Bez hesla by otevření neriskoval.
No jasně.
Jedinečný kód.
Pevný kód.
A je to výročí tetiny svatby, nebo datum, kdy mu rodila čuba?
Není to pin k telefonu.
Čtyři čísla.
Cortés byl sebestředný a ješitný.
- Jeho narozeniny. - Není to moc očividné?
Jsou to římské číslice.
Nevidím M, C, L, nic.
- V jakém roce se narodil? - 1485.
Zkus 1-4-8-5.
Nespěchejme. Slyšeli jste bezďáka. Máme jeden pokus.
Nějaký nápad?
- Žádné dokumenty… - Musíme riskovat.
Dělejte, jak myslíte.
Jedna…
čtyři…
osm…
pět.
Nekecej!
Ty kráso!
Tak schválně.
Kyselina octová.
Co to kurva je?
„V noci 13. srpna 1536 byl Gonzalo Guerrero zabit…
v Ticamaye.“
„Jeho muži ho pohřbili u Skály škorpionů.“
Ticamaža.
To je daleko.
Ticamaya. Maya.
Se mnou nepočítejte. Chci prachy, ne se stěhovat.
Alex přijde pozdě do školy.
- Vyděsil jsi mě. - Octavio mě naučil být tichý.
Táta říká, že prohraješ soud a já budu bydlet s ním.
Cože? Prohrát? To nedovolím.
Budu bojovat, abychom mohli žít spolu v tomhle domě.
Když se soudce zeptá, řeknu, že chci bydlet s tebou.
Jdi do pokoje… Počkej.
Běž do svého pokoje. Běž.
Vyměnila jsi zámek.
No… Sebrali mi peníze a chtějí mi sebrat syna.
- Klidně si mysli, že jsem paranoidní. - To ne.
Jdu si pro zbraně.
Jaký? Tady nic není.
Odkdy to tu je, Octavio?
Je jich jen pár. Z bezpečnostních důvodů.
- Nejdu s vámi. - Proč ne?
Bude lepší se rozdělit. Zkusím najít ty, co nás obrali.
Tak jo.
Měl bys hlídat Lilí. Něco před námi tají.
Dobře.
Ahoj!
Jak se má můj oblíbený bandita?
A tvoje… tvoje…
Jo, moje věci. Musím jít.
Tak jo.
Takže nejdeš?
Asi…
Úklid dokončím později.
Opatruj se.
Díky, ty taky.
Ahoj.
Mám tě hodit do školy?
Ne, půjdu pěšky.
Dobře.
- Kam se chystáte? - Neřekla jsem ti to, protože nemůžu.
Neseznámíš nás?
Dohlídni mi na mámu.
Jasně.
Lucasi!
- Ahoj. - Ahoj.
Jak to jde?
Ahoj.
Víš, kam jedeme?
Ke Skále škorpionů.
- Je tam Ohnivá slza? - Kéž bych to věděl.
- Hej. - Co?
- Díky za pomoc. - Poděkuj, až jestli ji najdeme.
Pokud se nevypaříš.
Tohle sis zapomněla.
INFORMUJ MĚ O PŘESUNECH.
Bandolisi! Hej.
Co děláš? Jedeme!
AŽ PŘIJDE ČAS. NEBOJ SE.
- Už jdu. - Dělej.
Ne… Migueli! Zastav dodávku! Zastav, prosím!
- Co zas, Lucasi? - Dejte mi chvilku.
Zapomněl jsem GPSku, pouzdro s dronem…
Sežeň si nový.
Ne! To nejde! Potřebujeme je!
Klid. Zajdu tam.
- Proč nás pořád zdržuješ? - Hele, dej mu pokoj.
- Parádní začátek. - Nepruď.
Lucasi! Hele.
- Díky, Migueli. - A jedeme.
Odjíždějí.
Dobře. Potřebuju tě někde jinde. Teď je pohlídá Leo.
Ani hnout, hajzle!
To všechno kvůli kříži?
- Nemel pořád! - To s Marianou mě mrzí!
Šlápni na to! Rychle! Jedeme!
Jeď!
- Ježíši. Jak mě ten parchant našel? - Klid, nesledují nás.
Kdo to byl?
Majitel kříže s cestou ke Gerónimově hrobce.
Jasně, proto tě chce zabít.
Kdo je sakra Mariana?
- Jak se jmenuješ? Kdo po tobě jde? - Radši to nechci vědět.
- Citlali, zpomal, nebo řídím. - Jasně.
- Dodávka je stará. - Nefňukej.
Musím vám něco říct. Skála škorpionů není na mapách.
- Jo, já vím. - Fakt?
- Jo. - Dobře.
- A jak ji najdeme? - Tak tohle nevím.
Ale víme, kde zabili Guerrera.
Pohřbili ho tutéž noc. Hrob nemůže být daleko.
- Ty a tvoje nepřesnosti. - Trochu důvěry, Octavio. Namasté.
Namasté, kámo.
Liliana a Daniela nejsou skutečný jména. Potřebuju vědět, co je zač.
Kdy to potřebuješ vědět?
Hned teď.
Proč se vůbec ptám?
Je napojená na mocný lidi. Chci vědět, co jsou zač.
Gonzalo mi nedá pokoj, asi přijdu o syna. Pomoz mi, prosím.
- Jasně. Hned se do toho pustím. - Díky, Carmen.
Proč ses neozvala?
Carmen, přišla jsem o práci, sebrali mi syna…
Spát spolu nebyl nejlepší nápad.
Inés, nebylo to tím, že jsi mě ojela, ale protože sis vzala hajzla.
- Zavolej, až budeš něco mít, jo? - Jo.
- Nevěděl jsem, že máš kluka. - Neřekla jsem, že ho mám.
Aha.
- Není to tvůj kluk? - Ano, je.
- Jasně. - Jasně.
Klimatizace. Je stará a prosakuje.
Znáš Lilí už dlouho?
Hodně mluvíš, co?
Musíte si navzájem věřit. Hledat poklad na druhým konci světa…
- Nechal jsi tam rodinu. - Spoléhám jen na sebe.
Ona byla má jediná rodina.
Komu jsi předtím psal?
Už tam budeme?
Zavři to, ať někoho nepoleješ.
To byl motor? Nechceš od tý dodávky moc?
Wilsonovu dodávku znám. Za 20 let nikdy nezklamala.
Je to Carlota Muñoz Hernández. Má nejmíň pět různých identit.
Carlota.
Vyrůstala u mocné španělské rodiny Valdés.
U té s diamanty?
Obchoduje s diamanty a zbraněmi. Údajně.
- To oni po ní jdou? - Netuším.
Ale je nebezpečná.
Ne.
Co? Jak to myslíš?
Hledají ji za úkladnou vraždu. Pátrají po ní.
- Cože? - Zavraždila Íñiga Valdése, patriarchu.
Pak utekla.
VALDÉS ZAVRAŽDĚN
Dej si na ni pozor.
Díky, Carmen. Pošli mi všechno, co máš.
Hned to bude.
Co je, Carmen?
Bohužel jsem to já. Změnil jsem si číslo. Ulož si ho.
- Pořád se vídáš s tou ženskou? - Co je, Gonzalo?
Alex není ve škole. Nikdo jim nic neřekl.
Je nemocný.
- Bolí ho břicho. - Proč jsi mi to neřekla? Dej mi ho.
Ne, ozve se, až mu bude líp.
Proč jsi mě přerušila?
- Tvůj Leo má tajemství. - Nech ho být.
- Dostane nás do problémů. - Neznáš ho.
Jak dlouho jste spolu?
Lucasi…
- Co? - Tak co je?
Dobrý.
Hotovo.
Jo.
Nejde to opravit.
Ale nebojte. Nějak to vyřešíme.
Jo.
Protože voják je voják a vždycky zvládne stoják.
Všichni se teď něčeho chopí a dál půjdeme pešky.
A pamatujte, síla je v mysli.
- Jasně. - V mysli.
Alexi! Co…
Ty…
Co tady děláš?
Chci pomoct najít poklad.
Ne, tohle není možný. Ale co…
Jak to víš?
Když máma získá peníze, budu moct bydlet s ní.
A s tebou.
Ne.
Se mnou asi těžko, protože mě tvá máma zabije.
Ne. Musím jí o tom říct. Musím…
Musím to říct Inés.
Není tu signál. Do prdele.
Není signál.
Myslíš, že ví, kam jdeme? Působí ztraceně.
Pokud nás někdo dovede k pokladu, je to Miguel.
Na nic nesahej. Na rostliny, hmyz, na nic.
A rozhodně ne na zbraně.
Nechci dělat problémy. Přísahám.
Bitva proběhla tady. Gonzalo věděl, proti komu stojí.
Pamatujete Francisca de Montejo, Pedra de Alvarado a Alonsa de Ávila?
Ty nám nedovolíš zapomenout.
Roky se snažili si podrobit ty, kdo tu žili po staletí.
Kʼicheʼ, Tzʼutujily…
Tojolabaly, Tzotzily, Tzeltaly, Mameany…
Lacandonce.
Gonzalo je shromáždil v ohromné armádě.
Lidi, co byli odvěkými nepřáteli.
Pojďte.
Opatrně.
To je ono.
Místo, kde před 500 lety
došlo k poslední bitvě nekonečné války.
V jednu chvíli Gonzalo Španěly skoro porazil.
Znal jejich taktiky, předvídal je.
Ale Mayové neměli technologie.
Neměli meče, kuše, arkebuzy, střelný prach ani ocel.
Jako v Avatarovi.
To nebyl Avatar. Spíš jako Wakanda vs. Thanos.
To je stejný.
Byl to masakr.
Zemřely tisíce lidí. Tisíce byly zotročeny.
- Támhle je Gonzalo! - Zabij ho!
Kule z arkebuzy ho zasáhla přímo do čela.
Jezdci Alonsa de Ávila se vítězně stáhli.
Na zemi
mezi poraženými zůstal ležet
vousatý indián.
Jeho nahé tělo
bylo zdobeno krví a inkoustem.
Z nosu a uší mu visely zlaté ozdoby.
V noci Mayové
tajně vyšli uctít své mrtvé.
Odnesli ho.
Jsme blízko. Lucasi, vytáhni dron.
Co hledáme?
Skálu škorpionů.
Kde přesně je?
- Netuším. - Tohle je tisíciakrová hora.
Proto se podíváme shora.
Fajn. Budeme věřit osudu.
Osud rozdává karty, ale hrát musíme my. Není vždycky potřeba mít nejlepší karty.
Někdy je potřeba hrát dobře se špatnými. Nebudeme si nic nalhávat.
- Domeček z karet… - Co to sakra meleš?
ANALÝZA LOKALITY
Kolem nic není.
Zkus vyletět výš.
Zlobíš se na mě?
A víc na střed.
Ne, bojím se o tvou mámu.
Tam, nebo výš?
Nechal jsi jí vzkaz?
Moc vysoko by mi na něj zaútočili ptáci.
Cítíš tu vlhkost? Bude pršet.
- Ne. - Přistál bych. Kvůli bleskům.
Podle předpovědi je šance na déšť 3 %.
Na druhou stranu si užijeme duhu.
- Hodinky hlásily 3% pravděpodobnost. - Ty hodinky jsou na prd. Vůbec je neřeš.
Zítra budeme hledat dál.
Musíme rozdělat oheň.
Noc je chladná a temná.
A věčná.
Tichá, prchavá, nevlídná.
- Budeme tady spát? - Jako bychom stanovali.
Sakra.
Ber.
Ty jo. Dobře ty.
Octavio.
Pro kluka.
Tady, Lucasi. Poslední.
Aby ti nebyla zima.
Co ti ta mrcha udělala?
Jsou to jizvy. Už nebolí.
Nevěděl jsem, jestli mě zachráníš.
Ale naděje umírá poslední.
Držela mě naživu.
Nekomplikujme to ještě víc.
Je mi to u prdele.
Co…
Ne! Tak se koukněte znova!
Klidně obraťte město vzhůru nohama.
Alex někde musí být.
Inés!
Rozeslali jsme Alexovu fotku. Upozornili jsme nemocnice.
Hledají ho všechny okrsky v oblasti.
Počkej.
OCTAVIO: OMLOUVÁM SE
MÁM ALEXE. BYL V DODÁVCE.
Hlasová schránka.
Hovor bude účtován po doznění signálu.
Octavio, ty hovado.
Jestli se Alexovi něco stane, tak už v životě neuvidíš slunce!
Dobrý?
Dobrá zpráva?
Možná dojde k vraždě, Canché.
Aha.
ŽÁDNÁ SÍŤ
Inés mě zabije.
ODESÍLÁNÍ POZICE
ŽÁDNÁ SÍŤ OPAKOVAT
To se Lucasovi líbit nebude.
- Když se Alex nenají, bude Inés zuřit. - Chápu.
Jasně.
Máš pravdu.
Omluv mě.
Užij si to.
Hroznej.
Kam sis vyrazil, Bandolisi?
NENÍ SIGNÁL
ODCHOZÍ HOVOR
Povídej.
Regino? Miguel netuší, kde je Jeskyně škorpionů. Ztrácíme čas.
- Trpělivost… - Hej.
- Slyšíš mě? - Najde ji.
Haló?
Regino? Kurva!
Sakra.
Do prdele.
Íñigo.
Hej. Dýchej.
Klid.
Tvoje noční můra, co? Pořád tam je.
To nic.
- Kde jsi byl? - Však víš. Snažím se komunikovat.
Je to v pohodě.
Zkus spát.
Vše je v pohodě.
Ten diamant najdeme.
Uvidíš.
Všechno bude v pořádku.
Kdo mi vzal batoh?
Řekni mi, kdo mi vzal batoh!
Do batohu mi nikdy nenateklo.
Víte proč?
Zavírám ho. O věci se starám. Mokrý dron nebude fungovat.
To mě mrzí. Na chvilku jsem usnula.
A chybí mi sušenky.
Mohlo to být zvíře. Každopádně neskladuj jídlo s vybavením.
No jo.
Jaký zvíře dokáže otevřít tenhle batoh?
Opice. Například.
Jasně.
Mohl to být malý, šikovný kosman.
Okrádají turisty.
- Ti jsou v Uruguayi, ne? - Jo. Viděl jsem, jak tam kradou v metru.
- Hrozný, co? - Jo.
- Nesnáším ty opice. - Ty vřískany.
- Je to tak? - Vřešťany.
Hele.
Migueli, musíme si promluvit. Vím, že mu nevěříš. A má žlutý tkaničky.
Nevěřím mu. Všechno je to podezřelý.
- Lilí mi o něm nikdy neřekla. Tobě? - Neřekla mi nikdy o ničem.
Tak třeba… Kolik jí je?
To nevím.
Vidíš?
Já taky nevím.
Dávej pozor.
- Na Lilí? - Ne, na něj.
Jasně.
Alex asi něco našel.
Hej!
Škorpion.
Bodnul tě?
Ne. Škorpion.
Co?
Nekecej.
A co?
Skála škorpionů.
Jo, jasně.
Paráda.
- Tohle vypadá jako vchod. - Neskutečný.
Že by fakt?
Musíme to zjistit.
Opatrně.
Hej! Opatrně.
- Hustý! - Pozor.
Mayové uměli líčit pasti.
Moc koukáš na filmy.
Kurva!
Odbytá past.
Je dost stará.
Jen 500 let.
Ježíši.
OCTAVIO POZICE
Jedu za ní.
Neztrať ji.
- Víš, co dělat, když to půjde. - Samozřejmě.
Nová výstava musí mít lákadlo. Kvůli dvěma vázám nikdo nepřijde.
Vymysli to.
Mayové si nefritu cenili víc než zlata.
Čas ho neměnil. Spojovali si ho s nesmrtelností.
Taky si ho spojovali se životem, plodností
a mocí.
Jsem Ariel.
Regina.
Můžu něco nabídnout? Prohlídku? Kávu?
Obchodní jednání.
Zřejmě máme společné přátele.
- Pozor, kam šlapete. - Fakt?
A co teď?
Jedna z cest vede k pokladu.
- A ta druhá? - K jistý smrti.
Přesně tak.
Nebo ne.
Moc vtipný.
Jak poznáme tu správnou?
Nepoznáme, v tom je ten vtip.
Musíme se rozdělit.
Lilí…
Octavio, Alexi, pojďte se mnou.
Citlali.
Běž s Leem. Hlídejte mrňouse.
- Hej, půjdu první. - Jo, ať jde Leo první.
- Jasně. Ten trouba se ztratil. - Jestli se něco stane, tak ať jemu.
Chudák Miguel.
- Proč to říkáš? - Proč?
Lilí se vždycky vypaří. Nic mu neřekne. Pak se vrátí s tímhle chlápkem…
Hej, vy dva.
Uvědomujete si, že vás slyším?
Fajn.
Sranda, že to říkáš.
Měl jsi dorazit do Paříže.
Letěla jsem deset hodin. Ani jsi neposlal zprávu. Neskutečný.
- Tak to nebylo. - Jasně.
Chtěl jsi probrat Lea, proto jsi nás rozdělil.
Je s nepřítelem. Včera s někým mluvil. Jak dlouho jste se neviděli?
- S ní by se nesblížil. - S ní?
Na světě věřím jen dvěma lidem. Jeden z nich je Leo.
A ten druhý?
- Pokračuj. - Pozor!
Nic. Žádnej e-mail. Dokonce ani kytka.
Tvoje máma nic neřekla. Fakt jsem se na tebe těšila.
- Pozor. Past. - V Evropě.
Myslela jsem, že mě chceš vidět. Byla jsem blbá. Nic neřekneš?
- Leo. Lucasi? - Co?
- Lucasi! - Lucasi!
- Lucasi? - Kurva!
Jsi pitomec, chlape! Sakra, Lucasi!
Dřevo shnilo.
- Hovado. - Čekal jsi, že bude nalakovaný?
- Vydrž. - To je karma, šmejde.
Chyť se lana!
Co je to?
- To jsou oni. - Obě cesty jsou na hovno.
- Lucasi, jsi v pořádku? - Trochu jsem spadl.
Poslouchejte.
- Chci pryč. - Přestaň.
Já vím.
Hej, lidi! Zpomalte.
Máme to.
Ahoj, Gonzalo.
Opatrně.
Takže tady to je.
Ne, Lilí, pozor!
Kurva.
Naštěstí se tam vejdeme.
To mě poser.
Nic mi není.
Jantar?
Ne, z toho nebude jantar ještě tisíce let.
Pryskyřice.
Nechápu to.
Můžu se podívat?
Hele.
„Sem se dostaneš,
ale dál ne.“
„Sem se dostaneš, ale…“
Gonzalo se Cortésovi vysmíval.
- Chtěl, aby přišel. - A odešel s prázdnou.
Jasně. Bylo to jako…
„Naser si, Cortési!“
- Takže? - Jo, co to znamená?
Znamená to, že poklad není tady.
- Sakra. - Tadá!
Nádhera, další zbytečná cesta.
Jakože tahle hrobka je jen nachytávka na Cortése.
Letěl jsem tam.
- Co? - Do Paříže.
Ne, není to nachytávka. Je to…
Věř mi. Přísahám, že jsem tam byl.
Ale nevěděl jsem…
- Co? Co je? - Nehýbej se, Lucasi.
Ani se nehni.
- Nedívej se! - Co je?
- Je to… - Co?
- Je velkej. - Je to past.
Tak jo.
- Co je to? - Ne…
- To ne! - Opatrně.
Tady.
Blíží se.
Ustupte.
- Umřeme tady? - Do prdele!
Jsme v hajzlu.
Překlad titulků: Tomáš Slavík