‫אז מה בדיוק אנחנו גונבים?‬
‫בשנת 1536, בני המאיה תפסו בלדר של קורטס.‬
‫הוא נשא הודעה, שמעולם לא הגיעה ליעדה.‬
‫ההודעה הוסתרה בתוך קריפטקס.‬
‫מה זה קריפטקס?‬
‫אוי, את תמותי על זה.‬
‫הדבר הזה מ"צופן דה וינצ'י", לא?‬ ‫-בדיוק.‬
‫ספר גרוע. טוב שאתה קורא ספרים, לוקאס.‬
‫מה שחשוב זה שהקריפטקס הופיע במאיאפן‬
‫ובתוכו מוסתר מיקום הקבר של גונזלו גררו.‬
‫ברגעים אלה הוא מועבר למוזאון,‬ ‫ואנחנו צריכים לפרוץ אליו.‬
‫מה לעשות עם הדבר הזה?‬
‫אמור להיות שם כבל כחול. תחפשי אותו.‬
‫כחול, לוקאס? יש פה שלושים כבלים‬ ‫כחולים, צהובים, ירוקים, כתומים…‬
‫יש פה אחד בצבע נייבי. איזה מכל הכחולים?‬
‫תירגעי. תצלמי, ותשלחי לו בהודעה.‬
‫ליאו, אתה בעמדה?‬
‫שלחתי.‬
‫- בקרת תנועה -‬
‫- מרכז שליטה -‬
‫יש לי גישה למצלמות התנועה.‬
‫המשאית ברחוב 43.‬
‫היא מלווה בשני אופנועים ומכונית.‬
‫סיטלאלי, תחברי את הכבל הכחול והירוק.‬
‫תגידי לי כשתסיימי.‬ ‫-חכה.‬
‫המשאית נוסעת לכיוון רחוב 29.‬ ‫היא תגיע בעוד שתי דקות.‬
‫אוקטביו, איך הולך?‬
‫אני בעמדה, מחכה לתורי.‬
‫בסדר.‬
‫אני אנסה, טוב?‬
‫תנסה, תנסה.‬
‫לוקאס, אל תגזים.‬
‫סליחה.‬
‫המשאית תגיע בעוד שלוש…‬
‫ליאו, אתה בעמדה?‬
‫…שתיים…‬ ‫-ליאו?‬
‫…אחת.‬
‫עכשיו.‬
‫איפה ליאו?‬ ‫-הנה הליצן.‬
‫תזדרז. תזדרז!‬
‫אני נכנס לעמדה.‬
‫החבר שלך טוב בזה, מה?‬
‫הוא לא חבר שלי.‬
‫"תסתובב, תסתובב, תנענע את התחת"‬
‫בבקשה, אדוני!‬ ‫-לא, גבר.‬
‫רק קצת, החלון ממש מלוכלך.‬
‫אמרתי לך לא, חבר. תקשיב לי, בבקשה.‬
‫הוא מלכלך.‬ ‫-בבקשה.‬
‫יש בעיה, בחור?‬
‫עכשיו, סיטלאלי.‬ ‫-קיבלתי, מיגל.‬
‫- אבטחה פרטית -‬
‫היי, אמרתי לך לא.‬
‫העיניים שלי!‬
‫- זוטס אבטחה -‬
‫מצטער.‬
‫סע!‬
‫- בנדידוס -‬
‫אין מצב! המטומטם הזה?‬
‫הייתי בטוח שתלך על הזהב.‬
‫אולי אני לא כזה מטומטם.‬
‫טוב, אף אחד לא ראה אותנו.‬ ‫אולי פשוט נירה בו?‬
‫תקשיב.‬
‫כולנו רוצים אותו דבר.‬
‫אם אפתח את הקריפטקס, מה שבתוכו יושמד.‬
‫ואז כולנו נאכל אותה.‬
‫בואו נירגע.‬
‫אה, כן, היא בחיים.‬
‫תתמודד. זה קרה גם לי.‬
‫יש מספיק זהב לכולם.‬ ‫אם אריאל רוצה את החלק שלו, שיממן את המבצע.‬
‫אנחנו נתחרט על זה.‬
‫לא צריך לדבר ככה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל מי זה?‬
‫האקס שלי.‬
‫לא, סתם צחקתי.‬
‫אהה!‬ ‫-אהה!‬
‫הקריפטקס הזה מדהים.‬
‫יש לו מנגנון פנימי.‬
‫אם טועים בסיסמה, משתחררת‬ ‫בפנים חומצת חומץ, ואפשר להגיד שלום להודעה.‬
‫מספר הצירופים כמעט אינסופי.‬
‫טוב, יש ארבע ספרות,‬ ‫אז יש רק 10,000 צירופים אפשריים.‬
‫אתם לא מומחים בזה?‬
‫בטח הייתה להם שיטה לקבוע קודים.‬
‫האדון הזה קיבל הרבה הודעות.‬
‫תארו לכם שמישהו היה הורג את הבלדר.‬
‫הוא לא היה מנסה‬ ‫לפתוח את הדבר הזה בלי הקוד.‬
‫ברור.‬
‫קוד ייחודי.‬
‫טה-דה!‬ ‫-קוד קבוע מראש.‬
‫אז מה? זה יכול להיות‬ ‫יום הנישואין של דודה שלו‬
‫או כשהכלבה שלו המליטה.‬
‫זה לא כמו קוד בטלפון.‬
‫ארבע ספרות.‬
‫קורטס היה יהיר ומרוכז בעצמו.‬
‫יום ההולדת שלו.‬
‫זה קצת ברור מדי, לא?‬
‫חוץ מזה, אלה ספרות רומיות.‬
‫אני לא רואה פה M, C, L, שום דבר כזה.‬
‫באיזו שנה הוא נולד?‬ ‫-1485.‬
‫אז תנסה 1-4-8-5.‬
‫בואי לא נזדרז מדי.‬
‫שמעת מה הבעיה. יש לנו רק ניסיון אחד.‬
‫יש לך רעיון איך לברר?‬
‫אין אף מסמך מקורי…‬ ‫-אז צריך לקחת סיכון.‬
‫תעשו מה שבא לכם.‬
‫אחת…‬
‫ארבע…‬
‫שמונה…‬
‫חמש.‬
‫אין מצב.‬
‫איזו כלבה!‬
‫בואו נראה.‬
‫חומצת חומץ.‬
‫מה נסגר?‬
‫"בליל ה-13 באוגוסט, 1536,‬ ‫גונזלו גררו נהרג ב…‬
‫"טיקמאיה.‬
‫"אנשיו קברו אותו בסלע העקרב."‬
‫טיקמאז'ה.‬
‫זה רחוק.‬
‫טיקמאיה. מאיה.‬
‫אל תבנו עליי. אני רוצה את הכסף, לא לטייל.‬
‫אוי, אלכס יאחר לבית הספר.‬
‫הפחדת אותי.‬
‫אוקטביו לימד אותי להתגנב.‬
‫אבא אומר שאת תפסידי במשפט,‬ ‫ושאני אלך לגור איתו.‬
‫מה? אני אפסיד? אני לא אתן לזה לקרות.‬
‫אני הולכת להילחם כדי שנמשיך לגור פה ביחד.‬
‫אם השופט ישאל אותי,‬ ‫אני אגיד לו שאני רוצה לגור איתך.‬
‫לך לחדר שלך… רגע.‬
‫לך לחדר. לך.‬
‫החלפת את המנעול.‬
‫טוב, לקחו לי את כל הכסף,‬ ‫ורוצים לקחת לי את הבן, אז כן.‬
‫תקראי לי פרנואידית אם בא לך.‬ ‫-לא בא לי.‬
‫באתי לקחת את כלי הנשק שלי.‬
‫איזה כלי נשק? אין פה כלום.‬
‫ממתי הם פה, אוקטביו?‬
‫יש פה רק כמה.‬
‫ליתר ביטחון.‬
‫אני לא באה איתכם.‬ ‫-למה לא?‬
‫עדיף שנתפצל.‬ ‫אני נשארת פה כדי לגלות מי שדד אותנו.‬
‫בסדר.‬
‫כדאי לשים עין על לילי.‬ ‫היא מסתירה מאיתנו משהו.‬
‫בסדר.‬
‫היי!‬
‫מה שלום הבנדידו האהוב עליי?‬
‫מה עם ה…?‬
‫כן, הדברים שלי.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫טוב.‬
‫אז את לא באה?‬
‫אה…‬
‫אני אסיים לנקות יותר מאוחר.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫תודה. גם את.‬
‫ביי.‬
‫לקחת אותך לבית הספר?‬
‫לא, אני אלך ברגל.‬
‫בסדר.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫לא אמרתי לך כי אני לא יכולה.‬
‫לא תכירי לי את החברים שלך?‬
‫שים עין על אמא שלי, בסדר?‬
‫בטח.‬
‫לוקאס!‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫מה קורה?‬
‫שלום, שלום.‬
‫אתה יודע לאן אנחנו נוסעים?‬
‫לסלע העקרב.‬
‫שם נמצאת דמעת האש?‬ ‫-אני אשמח לדעת.‬
‫היי.‬ ‫-מה?‬
‫תודה שאתה עוזר לי.‬
‫תודי לי כשנמצא אותה, טוב?‬
‫אם לא תיעלמי קודם.‬
‫קחי. שכחת את זה אצלי.‬
‫- תעדכן אותי על כל תנועה. -‬
‫בנדוליס!‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה? בוא ניסע!‬
‫- אני אמצא את הזמן הנכון. אל תדאגי. -‬
‫אני בא.‬ ‫-בוא כבר.‬
‫לא, לא, מיגל, תעצור! תעצור, בבקשה.‬
‫מה קרה, לוקאס?‬ ‫-תנו לי שנייה.‬
‫שכחתי את החלקים של הג'י-פי-אס,‬ ‫את הארגז עם הרחפן…‬
‫תקנה חדשים.‬
‫לא, אי אפשר! אנחנו צריכים אותם!‬
‫אל תדאג. אני אביא אותם.‬
‫למה אתה תמיד מעכב אותנו?‬
‫היי, אל תתעסק עם הילד.‬
‫יופי של התחלה לנסיעה.‬ ‫-אתם כאלה מבאסים.‬
‫לוקאס! תסתכל.‬
‫תודה, מיגל.‬ ‫-בסדר, בואו ניסע.‬
‫הם יוצאים לדרך.‬
‫בסדר, אני צריכה אותך במקום אחר.‬
‫מעכשיו ליאו ישגיח עליהם.‬
‫עצור שם, בן זונה!‬
‫כל הבלגן הזה בגלל צלב?‬
‫תפסיק עם השטויות!‬
‫סליחה על מריאנה!‬
‫תתניע! מהר! סע!‬
‫סע!‬
‫איך הממזר הזה מצא אותי?‬
‫תירגעו, הם לא נוסעים אחרינו.‬
‫מי זה היה?‬
‫הבעלים של הצלב‬ ‫שבעזרתו מצאנו את הקבר של חרונימו.‬
‫ברור, בגלל זה הוא רוצה להרוג אותך.‬
‫ומי זאת מריאנה?‬
‫איך קוראים לך? מי רודף אחרייך?‬
‫לא משנה. אני מעדיפה לא לדעת.‬
‫סיטלאלי, יותר לאט, או שאני אנהג.‬ ‫-בסדר.‬
‫הוואן הזה ישן.‬ ‫-תפסיק להתלונן.‬
‫טוב, יש לי משהו להגיד.‬
‫סלע העקרב לא מופיע באף מפה.‬
‫כן, אני יודע.‬ ‫-אתה יודע?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז איך נמצא אותו?‬
‫את זה אני לא יודע.‬
‫אבל אנחנו יודעים איפה גררו נהרג.‬
‫והוא נקבר באותו לילה,‬ ‫אז הקבר לא יכול להיות רחוק.‬
‫אתה וחוסר הדיוק שלך.‬
‫קצת אמונה, אוקטביו.‬
‫נמסטה.‬
‫נמסטה, גבר.‬
‫ליליאנה ודניאלה הם לא השמות האמיתיים שלה.‬
‫אני צריכה לדעת מי היא באמת.‬
‫מתי את צריכה את המידע הזה?‬
‫עכשיו.‬
‫למה אני שואלת בכלל?‬
‫היא מחוברת לאנשים חזקים מאוד.‬
‫אני רוצה לדעת מי הם.‬
‫גונזלו כל הזמן מציק לי,‬ ‫ואני עלולה לאבד את הילד.‬
‫תעזרי לי, בבקשה.‬
‫בטח. אני אתחיל לבדוק.‬
‫תודה, כרמן.‬
‫למה לא התקשרת אליי?‬
‫כרמן, פוטרתי מהעבודה, לקחו לי את הבן…‬
‫לישון ביחד לא נראה לי כמו הרעיון הכי טוב.‬
‫אינס, זה לא קרה כי הזדיינת איתי,‬ ‫אלא כי התחתנת עם איזה בן זונה.‬
‫טוב, תתקשרי אליי כשתגלי משהו, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫לא ידעתי שיש לך חבר.‬ ‫-לא אמרתי שיש לי.‬
‫אה.‬
‫הוא לא החבר שלך?‬ ‫-הוא כן.‬
‫כן.‬
‫זה המזגן. הוא ישן. יש דליפה.‬
‫אז אתה מכיר את לילי כבר הרבה זמן.‬
‫אה-הא.‬
‫אתה פטפטן, מה?‬
‫אתם בטח סומכים מאוד אחד על השני.‬
‫באת מהצד השני של העולם כדי לחפש אוצרות.‬
‫השארת שם את המשפחה שלך.‬ ‫-אף פעם הייתי תלוי באף אחד.‬
‫היא הייתה כל המשפחה שלי.‬
‫אז למי שלחת קודם הודעות?‬
‫כמה זמן עד שנגיע?‬
‫סגור את הבקבוק, שלא יישפך לך.‬
‫זה המנוע?‬
‫היי, הוואן לא עובד קשה מדי?‬
‫אני מכיר את הוואן של וילסון.‬ ‫הוא לא התקלקל כבר עשרים שנה.‬
‫קוראים לה קרלוטה מוניוז הרננדס,‬ ‫ויש לה לפחות חמש זהויות שונות.‬
‫קרלוטה.‬
‫היא הייתה בת אומנה במשפחת ואלדס,‬ ‫אחת המשפחות החזקות בספרד.‬
‫אלה עם היהלומים?‬
‫יהלומים וסחר בנשק, לכאורה.‬
‫את חושבת שהם רודפים אחריה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫אבל היא זאת שמסוכנת.‬
‫לא.‬
‫מה? מה זאת אומרת?‬
‫היא מבוקשת באשמת רצח.‬
‫היא ברשימת המבוקשים ביותר.‬
‫מה?‬ ‫-היא רצחה את איניגו ואלדס, ראש המשפחה.‬
‫אחר כך היא ברחה.‬
‫תיזהרי איתה.‬
‫תודה, כרמן. תשלחי לי כל מה שיש לך, בבקשה.‬
‫אני כבר שולחת.‬
‫מה קרה, כרמן?‬
‫למרבה הצער, זה אני.‬
‫החלפתי מספר. תשמרי אותו.‬
‫את עדיין יוצאת עם האישה ההיא?‬
‫מה אתה רוצה, גונזלו?‬
‫אלכס לא היה היום בבית הספר,‬ ‫ואף אחד לא הודיע להם.‬
‫הוא חולה.‬
‫כואבת לו הבטן.‬
‫למה לא אמרת לי?‬
‫תני לי לדבר איתו.‬
‫לא. תדבר איתו כשהוא ירגיש יותר טוב.‬
‫למה הפרעת לי?‬
‫לליאו שלך יש סודות.‬ ‫-מיגל, תעזוב אותו.‬
‫הוא יסבך אותנו.‬ ‫-אתה לא מכיר אותו.‬
‫כמה זמן אתם חברים?‬
‫לוקאס…‬
‫מה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫טוב,‬
‫סיימנו.‬
‫כן.‬
‫אי אפשר לתקן אותו.‬
‫אבל אל תיבהלו. נתגבר על האסון הזה.‬
‫כן.‬
‫כי חייל הוא חייל, והוא אף פעם לא נבהל.‬
‫כרגע כל אחד ייקח מה שהוא יכול,‬
‫ונמשיך ברגל.‬
‫ותזכרו,‬
‫הכול בראש.‬
‫בטח.‬ ‫-בראש.‬
‫- טיולי וילסון -‬
‫אלכס!‬
‫מה…?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אני רוצה לעזור למצוא את האוצר.‬
‫זה לא יכול להיות. אבל מה…?‬
‫איך אתה יודע על זה?‬
‫אם אמא שלי תקבל את הכסף,‬ ‫אני אוכל להישאר איתה.‬
‫ואיתך.‬
‫לא!‬
‫קשה לי להאמין שגם איתי,‬ ‫כי אמא שלך תרצח אותי.‬
‫לא, לא. אני חייב לספר לאמא שלך. אני חייב…‬
‫אני חייב לספר לאינס.‬
‫אין קליטה. זין.‬
‫אין קליטה.‬
‫נראה לך שהוא יודע לאן ללכת? הוא נראה אבוד.‬
‫אם מישהו יכול‬ ‫להוביל אותנו לאוצר, זה מיגל. תאמין לי.‬
‫אל תיגע בשם דבר.‬ ‫לא צמחים, לא חרקים, שום דבר.‬
‫ושלא תעז לגעת בכלי נשק.‬
‫אני לא רוצה לעשות בעיות. אני נשבע.‬
‫הקרב היה פה. גונזלו ידע נגד מי עומד מולו.‬
‫זוכרים את המניאקים ההם,‬
‫פרנסיסקו דה מונטחו,‬ ‫פדרו דה אלברדו ואלונסו דה אבילה?‬
‫אתה לא נותן לנו לשכוח אותם.‬
‫במשך שנים הם ניסו‬ ‫לכבוש את העמים שגרו פה מאות שנים.‬
‫בני קיצ'ה, בני צוחילה…‬
‫בני טוחולבלה, בני צוזיל,‬ ‫בני צלטלה, בני ממה…‬
‫בני לקנדון!‬
‫גונזלו הצליח לאחד אותם לצבא אחד ענקי.‬
‫עמים שהיו אויבים במשך שנים.‬
‫בואו.‬
‫זהירות.‬
‫הנה.‬
‫המקום שבו לפני 500 שנה‬
‫התקיים הקרב האחרון במלחמה אינסופית.‬
‫בשלב כלשהו,‬ ‫גונזלו כמעט הצליח לנצח את הספרדים.‬
‫הוא הכיר את הטקטיקות שלהם וצפה אותן.‬
‫אבל לבני המאיה לא הייתה טכנולוגיה.‬
‫לא היו להם חרבות,‬ ‫קשתות, רובים, אבק שריפה או פלדה.‬
‫כמו ב"אווטאר".‬
‫לא כמו "אווטאר".‬ ‫אני מדמיין את זה כמו ואקאנדה נגד תאנוס.‬
‫זה אותו דבר, לא?‬
‫זה היה טבח.‬
‫אלפים נהרגו.‬
‫אלפים נלקחו כעבדים.‬
‫הנה גונזלו!‬ ‫-תהרוג אותו!‬
‫רובה ארקבוס פגע לו במצח.‬
‫הפרשים של אלונסו דה אבילה יצאו כמנצחים.‬
‫ועל האדמה,‬
‫בין המנוצחים,‬
‫שכב יליד מזוקן.‬
‫גופו העירום‬
‫היה מכוסה בערבסקות של דיו ודם.‬
‫סמלים זהובים תלויים מאפו ומאוזניו.‬
‫בלילה, בני המאיה‬
‫הלכו בחשאי להעניק כבוד למתיהם.‬
‫הם לקחו אותו משם.‬
‫אנחנו קרובים. לוקאס, תוציא את הרחפן.‬
‫מה אנחנו מחפשים?‬
‫את סלע העקרב.‬
‫איפה הוא בדיוק?‬
‫אין לי מושג.‬ ‫ההר משתרע על פני עשרות אלפי דונמים.‬
‫כן, בגלל זה נחפש אותו מלמעלה.‬
‫טוב, בואו נסמוך על הגורל.‬
‫הגורל מחלק את הקלפים,‬ ‫אבל אנחנו אלה שמשחקים בהם.‬
‫הקלפים הטובים הם לא תמיד העיקר.‬
‫לפעמים העיקר הוא לשחק טוב עם יד גרועה.‬
‫בואו לא נעבוד על עצמנו.‬
‫השקרים חיים בבית קלפים…‬
‫על מה אתה מדבר בדיוק?‬
‫- ניתוח מיקום -‬
‫אין פה כלום.‬
‫צריך להטיס את הרחפן יותר גבוה.‬
‫אתה כועס עליי?‬
‫ויותר במרכז.‬
‫לא, אני דואג לאמא שלך.‬
‫שם, או יותר גבוה?‬
‫תגיד לי שהשארת לה פתק.‬
‫פעם הטסתי אותו ממש גבוה,‬ ‫וציפורים תקפו אותו.‬
‫אתה מרגיש את הלחות? הולך לרדת גשם.‬
‫לא, לא.‬ ‫-הייתי מוריד את הרחפן כדי שלא ייפגע מברק.‬
‫בתחזית יש סיכוי של שלושה אחוז לגשם. תמשיך.‬
‫טוב, בצד החיובי, תהיה קשת בענן.‬
‫חוץ מזה, השעון אמר‬ ‫שיש סיכוי של שלושה אחוז לגשם.‬
‫חרא של שעון.‬
‫שכח מהשעון.‬
‫נמשיך לחפש מחר.‬
‫העיקר להדליק מדורה.‬
‫הלילה יהיה קר וקודר.‬
‫ונצחי.‬
‫שתקן, חולף ולא מסביר פנים.‬
‫אנחנו נישן פה?‬
‫כמו טיול מחנאות.‬
‫אתם לא רציניים.‬
‫קחי.‬
‫וואו, יפה מאוד.‬
‫אוקטביו.‬
‫בשביל הילד.‬
‫קח, לוקאס. השמיכה האחרונה.‬
‫כדי שלא יהיה לך קר.‬
‫מה הכלבה הזאת עשתה לך?‬
‫אלה צלקות. הן לא כואבות יותר.‬
‫לא ידעתי אם תבואי להציל אותי.‬
‫אבל אסור לאבד תקווה.‬
‫זה מה שהחזיק אותי.‬
‫בוא לא נסבך את העניינים עוד יותר.‬
‫לא מעניין אותי.‬
‫טוב…‬
‫לא. אז תחפשו שוב!‬
‫תהפכו את כל העיר אם צריך.‬
‫אלכס חייב להיות איפשהו.‬
‫אינס,‬
‫הפצנו את התמונה של אלכס.‬
‫הודענו לבתי החולים‬
‫ולכל התחנות באזור כדי לוודא שהחיפוש…‬
‫חכה.‬
‫- אוקטביו:‬ ‫סליחה, סליחה, סליחה, סליחה -‬
‫- אלכס איתי. הוא התגנב לוואן. -‬
‫זהו תא קולי.‬
‫השיחה תחויב החל מרגע הישמע הצליל.‬
‫אוקטביו, חתיכת בן זונה.‬
‫אם יקרה לאלכס משהו,‬
‫אתה לא תראה יותר את השמש בחיים שלך!‬
‫הכול בסדר?‬
‫חדשות טובות?‬
‫יכול להיות שנחקור רצח, קאנצ'ה.‬
‫אה.‬
‫אינס תרצח אותי.‬
‫- שלח מיקום לאינס -‬
‫- אין חיבור לרשת‬ ‫נסה שוב -‬
‫היי, לוקאס לא יאהב את זה.‬
‫אינס תשתגע אם הבן שלה לא יאכל.‬
‫אה, כן.‬
‫ברור.‬
‫אתה צודק.‬
‫סליחה.‬
‫לך על זה.‬
‫איזה…‬
‫לאן זה, בנדוליס?‬
‫- שיחה יוצאת -‬
‫דבר אליי.‬
‫רחינה?‬
‫למיגל אין מושג איפה סלע העקרב.‬
‫אנחנו מבזבזים זמן.‬
‫תהיה סבלני…‬ ‫-היי.‬
‫רחינה, את שומעת?‬ ‫-…ימצא אותו.‬
‫הלו?‬
‫רחינה? זין!‬
‫אוי, לא.‬
‫איזה חרא.‬
‫איניגו.‬
‫היי, תנשמי. תנשמי.‬
‫היי.‬
‫הסיוט שלך?‬
‫הוא עדיין איתך.‬
‫הכול בסדר.‬
‫איפה היית?‬
‫את יודעת, ניסיתי לתקשר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫תנסי לישון.‬
‫הכול טוב.‬
‫אנחנו נמצא את היהלום הזה.‬
‫את תראי.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫מי התעסק עם התיק שלי?‬
‫תגידו את האמת. מי התעסק עם התיק שלי?‬
‫אף פעם לא נכנסו לי מים לתיק. אף פעם.‬
‫יודעים למה? כי אני תמיד‬ ‫סוגר אותו ושומר על הדברים שלי.‬
‫מישהו פתח אותו. הרחפן נרטב, והוא לא יעבוד.‬
‫סליחה, לוקאס. נרדמתי לרגע.‬
‫מעניין, גם הביסקוויטים שלי נעלמו.‬
‫אולי זאת הייתה איזו חיה שמסתובבת פה.‬
‫בכל מקרה, לא מומלץ‬ ‫לאחסן מזון ביחד עם ציוד שעובדים איתו.‬
‫אהה, כן.‬
‫איזה מין חיה יכולה לפתוח תיק כזה?‬
‫קוף, למשל.‬
‫ברור.‬
‫למשל קוף מרמוסט קטן.‬
‫אלה שגונבים מתיירים.‬
‫הם חיים באורוגוואי, לא?‬
‫כן, ראיתי סרטונים,‬ ‫הם גונבים מאנשים ברכבת התחתית.‬
‫שובבים, מה?‬ ‫-אלה.‬
‫אני שונא אותם.‬ ‫-צרחנים.‬
‫איך קוראים להם?‬ ‫-שאגנים.‬
‫תסתכל.‬
‫מיגל, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫אני יודע שאתה לא סומך על בנדוליס.‬ ‫שמתי לב שהשרוכים שלו צהובים.‬
‫אני לא סומך עליו. כל העסק מפוקפק מאוד.‬
‫לילי לא סיפרה לי עליו אף פעם.‬
‫ולך?‬ ‫-לילי לא סיפרה לי כלום אף פעם.‬
‫למשל, בת כמה לילי?‬
‫לא יודע.‬
‫אתה רואה?‬
‫גם אני לא יודע.‬
‫אתה צריך לפקוח עין.‬
‫על לילי?‬ ‫-לא, על בנדוליס.‬
‫ברור.‬
‫נראה לי שאלכס מצא משהו.‬
‫היי.‬
‫עקרב.‬
‫הוא עקץ אותך?‬
‫לא. עקרב.‬
‫מה?‬
‫אין מצב.‬
‫מה לראות?‬
‫זה סלע העקרב.‬
‫כן, בטח.‬
‫לא ייאמן.‬
‫נראה שזאת הכניסה.‬
‫אין מצב.‬
‫יכול להיות?‬
‫צריך לבדוק.‬
‫בזהירות.‬
‫היי, שימו לב.‬
‫מדהים.‬ ‫-תיזהרו.‬
‫בני המאיה היו מעולים במלכודות.‬
‫ראית הרבה יותר מדי סרטים.‬
‫זין!‬
‫מלכודת מרושלת, לא?‬
‫היא די ישנה.‬
‫בסך הכול 500 שנה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫- אוקטביו:‬ ‫מיקום -‬
‫- טיקמאיה -‬
‫אני נוסע אחריה.‬
‫אל תאבד אותה.‬
‫כשתוכל, אתה יודע מה לעשות.‬
‫כמובן.‬
‫צריך שהתערוכה החדשה תהיה מפתה.‬
‫לא נביא הנה אף אחד בגלל שני אגרטלים.‬
‫תחשבי על משהו.‬
‫אבני ירקן היו חשובות לבני המאיה יותר מזהב.‬
‫הן לא נהרסות עם הזמן,‬ ‫לכן הם קישרו אותן עם אלמוות.‬
‫הן קשורות גם לחיים, לפוריות‬
‫ולכוח.‬
‫אריאל.‬
‫רחינה.‬
‫אפשר לעזור לך במשהו? סיור מודרך? קפה?‬
‫אני רוצה לדבר על עסקים.‬
‫עושה רושם שיש לנו חברים משותפים.‬
‫שימו לב איפה אתם דורכים.‬
‫באמת?‬
‫מה עכשיו?‬
‫טוב, אחת מהדרכים מובילה לאוצר.‬
‫והשנייה?‬ ‫-למוות בטוח.‬
‫בדיוק.‬
‫או שלא.‬
‫לא, באמת, מצחיק מאוד.‬
‫איך נדע מה הדרך הנכונה?‬
‫אנחנו לא יודעים, וזה מה שכיף.‬
‫נצטרך להתפצל.‬
‫לילי…‬
‫אוקטביו, אלכס, בואו איתי.‬
‫סיטלאלי,‬
‫לכי עם ליאו. תשמרו על התינוק.‬
‫היי, אני ראשון.‬
‫כן, תני לו להיות ראשון.‬
‫אה, כן.‬
‫הטמבל הלך לאיבוד.‬
‫אם יקרה משהו, עדיף שיקרה לו.‬
‫מיגל ממש מסכן.‬
‫למה אתה אומר?‬ ‫-למה?‬
‫לילי כל הזמן נעלמת, לא מספרת לו כלום,‬
‫ואז היא חוזרת עם הבחור הזה.‬
‫היי, אתם.‬
‫אתם לא מבינים שאני שומע הכול?‬
‫בסדר.‬
‫מצחיק לשמוע את זה ממך.‬
‫הבטחת לפגוש אותי בפריז.‬
‫טסתי עשר שעות, ואפילו לא שלחת לי סמס.‬
‫ממש לא ייאמן.‬
‫זה לא מה שקרה.‬ ‫-אה-הא.‬
‫אתה רוצה לדבר על ליאו,‬ ‫בגלל זה הפרדת בינינו.‬
‫הוא בצד של האויב. אתמול בלילה‬ ‫עקבתי אחריו. הוא דיבר בטלפון.‬
‫כמה זמן לא הייתם בקשר?‬
‫הוא לא יתקרב אליה בחיים.‬ ‫-אליה?‬
‫מיגל, אני סומכת רק על שני אנשים בעולם.‬
‫ואחד מהם הוא ליאו.‬
‫והשני?‬
‫תמשיך ללכת.‬ ‫-זהירות!‬
‫שום דבר. לא אימייל, אפילו לא פרח.‬
‫אמא שלך לא אמרה כלום.‬
‫ממש התרגשתי לפגוש אותך…‬
‫זהירות, מלכודת.‬ ‫-…באירופה.‬
‫ממש חשבתי שגם אתה‬ ‫רוצה לראות אותי, אבל הייתי טיפשה.‬
‫ואתה לא אומר כלום?‬
‫ליאו. לוקאס?‬ ‫-מה?‬
‫לוקאס!‬ ‫-לוקאס!‬
‫לוקאס?‬ ‫-זין!‬
‫איזה מטומטם! נו, באמת, לוקאס.‬
‫העץ פה רקוב.‬
‫מטומטם.‬ ‫-מה ציפית? שהוא יהיה צבוע בלכה?‬
‫חכה.‬ ‫-ממש קארמה, בנאדם.‬
‫תפוס את החבל.‬
‫מה זה?‬
‫אלה הם.‬
‫שתי הדרכים היו אותו חרא.‬
‫לוקאס, אתה בסדר?‬
‫כן, קצת נפלתי.‬
‫תקשיבו.‬
‫אני רוצה לצאת מפה.‬ ‫-די.‬
‫אני יודע.‬
‫היי, חבר'ה, קצת יותר לאט.‬
‫הגענו.‬
‫היי, גונזלו.‬
‫זהירות.‬
‫אז זה הכול.‬
‫לא, לילי, תיזהרי!‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו עוד יכולים לעבור שם, לפחות זה.‬
‫איזה חרא, לא ייאמן.‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫ענבר?‬
‫לא, יעברו עוד אלפי שנים‬ ‫עד שזה יהפוך לענבר.‬
‫זה שרף.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אפשר לראות?‬
‫תסתכלו.‬
‫"תגיע עד כאן,‬
‫"אבל לא יותר."‬
‫"תגיע עד כאן, אבל לא…"‬
‫גונזלו לעג לקורטס.‬
‫הוא רצה שהוא יגיע לכאן.‬ ‫-ויצא מפה בידיים ריקות.‬
‫כן, זה מין…‬
‫"לך תזדיין, קורטס!"‬
‫אז?‬
‫כן, מה זה אומר?‬
‫עושה רושם שהאוצר לא פה, מותק.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-טה-דה.‬
‫נפלא, עוד נסיעה חסרת תועלת.‬
‫אתה אומר לי שהם בנו‬ ‫את הקבר הזה כדי לעבוד על קורטס?‬
‫כן נסעתי.‬
‫מה?‬ ‫-לפריז.‬
‫לא, זאת לא סתם מתיחה, זה…‬
‫את חייבת להאמין לי.‬
‫אני נשבע לך שנסעתי לשם.‬
‫אבל לא ידעתי…‬
‫אל תזוז, לוקאס.‬ ‫-מה? מה קרה?‬
‫רגע, אל תזוז.‬
‫אל תסתכל!‬ ‫-מה זה?‬
‫זה…‬ ‫-מה זה?‬
‫עקרב צהוב גדול.‬ ‫-זאת מלכודת.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה?‬ ‫-לא, לא.‬
‫אין מצב.‬ ‫-זהירות.‬
‫הנה.‬
‫הנה זה בא.‬
‫תתרחקו.‬
‫אנחנו הולכים למות?‬ ‫-אוי, לא.‬
‫אוי…‬
‫אכלנו אותה.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬