Vad är det vi ska stjäla egentligen?
År 1536 tillfångatogs en av Cortés män av mayafolket.
Han bar på ett meddelande som aldrig nådde sin slutdestination.
Meddelandet var gömt i en kryptex.
Vad fan är en kryptex?
Du kommer att älska det här.
-Den där grejen från Da Vinci-koden, va? -Precis.
Dålig bok, men bra att du läser, Lucas!
Kryptexen har i precis hittats i Mayapán,
och inuti den står var Gonzalo Guerrero är begravd.
Den transporteras just nu till ett museum. Vi måste stjäla den innan den kommer fram.
-Vad ska jag göra nu? -Ser du en blå sladd nånstans?
En blå sladd? Det finns typ 30 som är blå, och gula, gröna, orangea…
Det finns en marinblå också! Vilken menar du?
Ta det lugnt. Skicka ett foto i chatten.
Leo, är du framme?
Skickat.
TRAFIKLEDNING
LEDNINGSCENTRAL
Jag har tillgång till trafikkamerorna. Skåpbilen är på gata 43.
Den eskorteras av två motorcyklar och en bil.
Citlali, koppla ihop de blå och gröna sladdarna.
-Säg till när du är klar. -Vänta.
Skåpbilen har svängt av på gata 29. Den är hos er om två minuter.
Octavio, hur går det?
Jag är redo och väntar på min tur.
Klart.
Då testar jag nu.
Testa…
Lucas, sluta leka.
Förlåt.
Lastbilen kommer om tre…
Leo, är du på plats?
-…två… -Leo?
…ett.
Nu.
-Var är Leo? -Nu kommer clownen.
Skynda dig.
Jag är på plats.
Din vän är ju duktig.
Han är inte min vän.
Snurra sunt och vicka på höfterna
-Här ska tvättas! -Nej, tack.
Bara lite, den är så smutsig.
Nej tack, sa jag. Hör du inte?
-Den är smutsig. -Sluta.
Har ni problem?
-Nu, Citlali. -Uppfattat, Miguel.
Nej, lägg nu av.
Mina ögon!
Förlåt.
Kör!
BANDITER
Va? Vad gör den där idioten här?
Jag visste att du var ute efter guldet. Jag kanske inte är så dum som du tror.
Ingen har sett oss. Kan vi inte bara skjuta honom?
Hör nu här. Vi vill alla samma sak.
Om jag öppnar kryptexen förstörs det som finns inuti.
Då är det kört för oss alla.
Nu lugnar vi ner oss.
Just det, hon lever.
Jag vet, jag blev också chockad.
Guldet räcker åt alla. Ariel får vara med om han står för kostnaderna.
-Det här kommer vi få ångra. -Sluta prata så.
-Okej. -Men vem är det där?
Mitt ex.
Nej, jag skojar bara.
Den här kryptexen är fantastisk.
Inuti finns en mekanism som gör att om fel lösenord anges,
dränks meddelandet i ättiksyra och suddas ut.
Det finns otaliga kombinationer.
Med fyra siffror finns det bara 10 000 möjliga kombinationer.
Men är inte ni experter på sånt här? De använde väl ett kodsystem av nåt slag.
Han mottog säkert många meddelanden.
Om en budbärare dödades måste han ju kunna öppna den ändå.
Naturligtvis.
En unik kod.
-En som inte går att ändra. -Och?
Kanske hans mosters bröllopsdag eller hans valpars födelsedag?
Det var inte hans pinkod i alla fall.
Fyra siffror…
Cortés var självupptagen och fåfäng. Hans egen födelsedag.
Är det inte för enkelt?
Dessutom är de romerska siffror. Jag kan inte se nåt M, C eller L…
-Vilket år föddes han? -År 1485.
Prova 1, 4, 8, 5.
Vi behöver inte stressa. Ni hörde luffaren, vi har bara en chans.
-Hur tycker du att vi ska ta reda på den? -Det finns inga dokument som…
Då får vi gissa.
Ni gör som ni vill.
Ett…
…fyra…
…åtta…
…fem.
Snyggt jobbat!
Då ska vi se.
Ättiksyra.
Vad fan?
"Natten den 13 augusti 1536 dödades Gonzalo Guerrero vid Ticamaya.
Hans män begravde honom vid Skorpionstenen."
Ticamaja… Det är långt dit.
Ticamaya. Med Y, maya.
Jag kan betala, men jag tänker inte åka nånstans.
Nu blir Alex sen till skolan.
Du skrämde mig.
Octavio har lärt mig att smyga.
Pappa säger att du kommer att förlora rättegången
och att jag ska bo hos honom.
Va? Skulle jag förlora? Inte en chans.
Jag kommer att kämpa allt vad jag kan, så att vi kan bo kvar här tillsammans.
Om domaren frågar mig tänker jag säga att jag vill bo med dig.
Gå in på ditt rum… Vänta.
Gå in på ditt rum nu.
Du har bytt lås.
De tog alla mina pengar och de vill ta min son, så ja.
Kalla mig paranoid om du vill.
Det vill jag inte. Jag vill bara hämta mina vapen.
Vapen? Det finns inga vapen här.
-Hur länge har de legat där, Octavio? -Det är inte så många.
För säkerhets skull.
-Jag följer inte med er. -Varför inte.
Det är bättre att jag stannar här och letar efter de som rånade oss.
Okej.
Håll koll på Lilí. Hon döljer nåt för oss.
Okej.
Hej!
Hur mår min favoritbandit?
Och dina…?
Ja, mina grejer. Jag måste gå igen.
Okej.
Så du följer inte med?
Jag plockar undan här sen.
-Sköt om dig. -Tack. Du också.
Hej då.
-Ska jag köra dig till skolan? -Nej, jag går hellre.
Okej.
-Du har inte sagt vart ni ska. -Nej, för det kan jag inte berätta.
Ska du inte presentera mig?
Ta hand om mamma, okej?
-Okej. -Lucas!
-Hej då. -Hej då.
-Hur är läget? -Hejsan.
Vet du vart vi ska?
Till Skorpionstenen.
-Är Eldtåren där? -Jag önskar att jag visste.
-Du? -Vad?
Tack för att du hjälper mig.
Tacka mig om vi hittar den, okej?
Om du inte hinner försvinna först. Här. Du glömde den.
INFORMERA MIG OM ALLT SOM HÄNDER
Bandolis! Vad håller du på med? Kom igen!
SÅ FORT JAG FÅR TILLFÄLLE OROA DIG INTE
-Jag kommer. -Skynda på.
Nej. Miguel, stanna bilen. Stanna, snälla.
-Vad är det nu? -Ett ögonblick bara.
Jag glömde gps-delarna och väskan med min drönare…
-Köp nya. -Nej, det går inte! Vi behöver dem!
Okej, jag ska hämta dem.
-Vi blir alltid sena på grund av dig. -Bråka inte med honom.
-Bra sätt att börja resan på. -Vad jobbiga ni är.
Lucas! Kolla.
-Tack, Miguel. -Okej, nu kör vi.
De åker nu.
Jag har ett annat uppdrag till dig. Leo håller koll på dem från och med nu.
Stå still, din jävel.
-Bråkar ni om korset? -Sluta snacka skit!
Förlåt för Mariana!
Kör! Skynda dig!
Kom igen!
Hur fan hittade han mig?
Ta det lugnt. De följer inte efter oss.
Vem var det där?
Ägaren till korset som ledde oss till Gerónimos grav.
Visst, det är säker därför han vill döda dig. Vem fan är Mariana?
Vad heter du? Vem jagar dig?
Okej, jag vill ändå inte veta.
-Sakta ner, annars kör jag. -Okej.
-Bilen är gammal. -Sluta gnälla.
Jag skulle vilja säga en sak. Skorpionstenen finns inte på nån karta.
-Ja, jag vet. -Det vet du?
-Ja. -Okej.
-Så hur ska vi hitta den? -Det vet jag inte.
Men vi vet var Guerrero dödades.
Han begravdes samma natt, så den måste ligga i närheten.
-Du vet aldrig nåt med säkerhet. -Tänk positivt, Octavio. Namaste.
Namaste, kompis.
Varken Liliana eller Daniela är hennes riktiga namn.
Jag behöver veta vem hon är.
-Hur snabbt behöver du informationen? -Nu meddetsamma.
Som alltid.
Mäktiga människor är ute efter henne. Jag vill veta vilka de är.
Gonzalo försöker fortfarande ta ifrån mig vårdnaden. Snälla, hjälp mig.
Visst. Jag ska se vad jag kan göra.
Tack, Carmen.
Varför har du inte ringt?
Carmen, jag förlorade mitt jobb, de tog min son…
Att ligga med dig var inte speciellt smart gjort.
Problemet var inte att du låg med mig, utan att du gifte dig med en idiot.
-Men ring om du hittar nåt, okej? -Visst.
-Jag visste inte att du hade pojkvän. -Vem säger att han är min pojkvän?
-Är han inte din pojkvän? -Jo.
-Okej. -Okej.
Det är AC:n som är gammal och läcker.
Så du och Lilí har känt varandra länge?
Vilken pratkvarn…
Ni måste verkligen lita på varandra
eftersom du rest halvvägs över jorden för att leta efter en skatt.
-Du lämnar din familj… -Jag har aldrig litat på nån.
Hon var min familj.
-Vem skickade du då sms till? -När är vi framme?
Stäng flaskan så att du inte spiller.
Var det där motorn? Borde du inte köra lite försiktigare?
Jag vet hur Wilsons bil fungerar. Den har fungerat felfritt i 20 år.
Hon heter Carlota Muñoz Hernández, men har minst fem olika identiteter.
Carlota.
Hon var fosterbarn hos den mäktiga familjen Valdés.
De som sysslar med diamanter?
Ja, men enligt rykten även med vapensmuggling.
-Kan det vara de som jagar henne? -Kanske. Men hon är den farligaste av dem.
Nej.
Va? Vad menar du?
Hon är efterlyst för överlagt mord. En arresteringsorder är utfärdad.
-Va? -Hon mördade Íñigo Valdés.
Efteråt flydde hon därifrån.
ÍÑIGO VALDÉS MÖRDAD
Var försiktig med henne.
Tack, Carmen. Skicka gärna allt du har hittat.
Jag gör det direkt.
Vad är det, Carmen?
Tyvärr är det bara jag.
Jag har bytt nummer. Spara det här.
Träffas ni fortfarande?
Vad vill du, Gonzalo?
Alex är inte i skolan och du har inte meddelat dem.
Han är sjuk.
Han har ont i magen.
Varför sa du inget? Låt mig prata med honom.
Du får vänta tills han mår bättre.
Varför avbröt du mig?
-Din Leo har hemligheter. -Låt honom vara.
-Han kommer skapa problem. -Du känner honom inte.
Hur länge har ni varit ihop?
Lucas…
-Vad? -Hur går det?
Okej. Det är klart.
Ja.
Den går inte att laga.
Men ta det lugnt. Det ordnar sig alltid.
Ja, för en soldat är alltid en soldat, så länge han har sin kamrat.
Så ta med er så mycket bagage ni orkar bära,
så fortsätter vi till fots.
Och kom ihåg, styrkan sitter i huvudet.
-Visst. -I huvudet.
Alex! Vad…?
Vad gör du här?
Jag vill hjälpa er att hitta skatten.
Det här är inte sant. Men vad…?
Hur känner du till skatten?
Om mamma får pengarna, kan jag bo kvar hos henne.
Och dig.
Nej. Inte med mig i alla fall, för din mamma kommer att döda mig.
Jag måste berätta för din mamma. Jag måste ringa Inés.
Här finns ingen täckning. Helvete.
Ingen täckning.
Tror du han vet vart vi ska? Han verkar vilse.
Om nån kan hitta skatten, så är det Miguel.
Rör ingenting. Inga växter, inga insekter, ingenting.
Och du rör inte vapnen heller. Okej?
Jag kommer inte att göra nåt dumt, jag lovar.
Striden utkämpades här. Gonzalo visste vem han slogs mot.
Minns ni idioterna Francisco de Montejo, Pedro de Alvarado och Alonso de Ávila?
Du vägrar låta oss glömma dem.
De försökte i flera år erövra folken som hade bott här i hundratals år.
K'iche'- och Tz'utujilfolken…
Tojolabal-, Tzozil-, Tzeltal- och Mamfolken.
Lacandonfolket!
Gonzalo lyckades samla ihop dem alla till en enorm armé.
Folk som krigat med varandra i åratal. Kom så går vi.
Var försiktiga.
Här är det.
Här utspelades för 500 år sen äntligen den sista striden av ett evigt krig.
Vid ett tillfälle vann Gonzalo nästan över spanjorerna.
Han visste hur de tänkte och kunde förutse deras drag.
Men mayafolken hade ingen teknologi.
De hade varken svärd, armborst, musköter, krut eller stål.
Som i Avatar.
Nej, mer som när folket i Wakanda slogs mot Thanos.
Det är väl typ samma sak?
Det var en massaker.
Tusentals dog.
De tog tusentals slavar.
-Där är Gonzalo! -Döda honom!
Ett skott från en arkebuse träffade honom i pannan.
Alonso de Ávilas här hade vunnit och drog sig tillbaka.
Kvar på marken bland de döda låg en skäggig man av mayafolket.
Hans nakna kropp var täckt av arabesk-mönster målade med bläck och blod.
Guldsymboler hängde i hans näsa och öron.
Senare samma natt begav sig mayafolket ut för att i hemlighet hedra sina döda.
De bar iväg honom.
Vi är nära. Lucas, ta fram drönaren.
Vad letar vi efter?
Skorpionstenen.
Var ska den ligga?
Ingen aning. Berget har en area på tusentals hektar.
Därför söker vi efter den uppifrån.
Jag antar att vi får lita på ödet.
Ödet delar ut våra kort, men vi bestämmer hur vi ska spela.
Det är inte alltid den med bäst kort som vinner.
Ibland handlar det bara om att spela rätt.
Låt oss inte glömma bort att alla lögner bor i korthus, livrädda för vinden.
Vad fan snackar du om?
TERRÄNGANALYS
Det finns inget här.
Du borde flyga högre.
Är du arg på mig?
Mer centrerat.
Nej, jag är orolig för din mamma.
Där eller högre?
Skrev du en lapp åtminstone?
Sist jag flög så högt, attackerades den av fåglar.
Känner ni hur fuktigt det är? Det kommer att regna.
-Nej. -Du borde inte använda den i en storm.
Det står tre procents risk för regn.
Det positiva är att det säkert kommer en regnbåge.
Enligt klockan var det tre procents risk för regn.
Det är en skitklocka. Du kan inte lita på den.
Vi letar vidare imorgon.
Vi måste tända en lägereld.
Natten kommer att bli kall, dyster och oändlig.
Dämpad, volatil och ogästvänlig.
-Ska vi verkligen sova här? -Det blir som att campa.
Skit också.
Här.
Bra jobbat.
Octavio. Ge den här till grabben.
Här, Lucas. Ta den sista.
Så att du inte blir kall.
Vad fan gjorde hon?
De är bara ärr, de gör inte ont.
Jag visste inte om du skulle rädda mig, men jag slutade aldrig att hoppas.
Jag gav aldrig upp.
Vi borde inte göra det här mer komplicerat.
Jag bryr mig inte.
Men… Nej, fortsätt leta! Vänd upp och ner på hela stan om ni måste.
Alex måste finnas nånstans.
Inés, vi har skickat ut fotot på Alex.
Vi har underrättat sjukhusen och alla närliggande polisdistrikt
för att se till att sökandet…
Vänta.
OCTAVIO: FÖRLÅT
ALEX ÄR MED MIG HAN GÖMDE SIG I BILEN
Röstbrevlåda. Samtalet debiteras efter följande ton.
Octavio, din satans fähund.
Om nåt händer Alex, har du sett solen för sista gången i ditt liv!
Är allt okej?
Goda nyheter?
Nån kommer eventuellt att bli mördad.
INGEN TÄCKNING
Inés kommer att döda mig.
SKICKA POSITION TILL INÉS
INGEN TÄCKNING FÖRSÖK IGEN
Lucas kommer inte att gilla det där.
Inés blir vansinnig om hennes son inte äter.
Okej. Så klart.
-Du har säkert rätt. -Ursäkta mig.
Okej.
Den där killen, alltså…
Vart ska du, Bandolis?
INGEN TÄCKNING
UTGÅENDE SAMTAL
-Vad är det? -Regina?
Miguel vet inte var Skorpiongrottan är. Det här är slöseri med tid.
-Ha tålamod… -Hallå?
-Hör du mig? -Han hittar den.
Hallå? Regina? Helvete.
Fan också.
Helvete.
Íñigo.
Ta det lugnt. Andas.
Lugn.
Var det din mardröm igen? Du har inte blivit av med den.
Det är över nu.
Var var du nånstans?
Jag försökte få telefonen att fungera.
Allt är okej.
Försök somna om.
Allt är okej.
Vi kommer att hitta diamanten.
Du ska få se.
Allt kommer att bli bra.
Vem har rotat i min ryggsäck?
Erkänn. Vem har rotat i den?
Det har aldrig läckt in vatten i min ryggsäck.
Vet ni varför? För att jag alltid stänger den ordentligt.
Nån har öppnat den och nu fungerar inte drönaren.
Förlåt. Jag somnade en liten stund.
Mina kakor är också försvunna.
Det kan också ha varit ett djur.
Det är bäst att inte förvara utrustning och mat tillsammans.
Ja, så är det. Men vilket djur tror du kan ha öppnat en ryggsäck så?
-En apa, till exempel. -Visst.
En liten fingerfärdig silkesapa, kanske.
De rånar turister ibland.
De finns i Uruguay, eller hur?
Ja, jag har sett filmer där de rånar folk.
-Busiga… -Ja, sådana apor.
-Jag hatar de där aporna. -Du menar skrålaporna? Hette de så?
-Vrålapor. -Just det.
Miguel, vi behöver prata. Jag vet att du inte litar på Bandolis.
Jag har sett hans gula skosnören. Jag litar inte heller på honom.
Det hela verkar skumt.
Lilí har aldrig pratat om honom med mig. Med dig?
Lilí berättar inget för mig. Hur gammal är hon, till exempel?
Jag vet inte.
Precis. Jag vet inte heller.
-Se till att hålla koll. -På Lilí?
-Nej, på Bandolis. -Naturligtvis.
Alex verkar ha hittat nåt.
Hej.
En skorpion.
Stack den dig?
Nej. En skorpion.
Vad menar du?
Du skojar.
Vad tittar vi på?
Det här är Skorpionstenen.
Det ser så ut.
Otroligt.
-Det där ser ut som en ingång. -Du skojar. Tror du det?
Vi får väl se efter.
Var försiktig.
Var uppmärksamma, allihopa.
-Häftigt. -Gå försiktigt.
Mayafolket var väldigt bra på fällor.
Du har sett för många filmer.
Helvete!
-Vilken klumpig fälla. -Den är ganska gammal.
Typ 500 år, eller så.
Herregud.
OCTAVIO: POSITION ÖPPNA
Jag följer efter henne.
Förlora henne inte ur sikte. När du kan, vet du vad du ska göra.
Naturligtvis.
Den nya utställningen måste ha ett tema. Vi kan inte låta vem som helst ställa ut.
Fundera ut nåt bra.
Enligt mayafolket var jade värdefullare än guld.
Det är så hållbart och förknippades därför med odödlighet.
Det förknippades också med liv, fruktbarhet och makt.
-Ariel. -Regina.
Kan jag hjälpa dig med nåt? En guidad tur? Lite kaffe?
Jag skulle vilja diskutera affärer. Vi har visst gemensamma vänner.
-Försiktigt, det kan vara farligt. -Nähä?
Vad gör vi nu?
En tunnel leder till skatten.
-Och den andra? -Till en säker död.
-Precis. -Eller inte.
Men det låter ju kul.
-Hur vet vi vilken som är den rätta? -Det vet vi inte. Kul, va?
Vi får dela på oss.
Lilí, Octavio, Alex, ni följer med mig.
Citlali, du går med Leo. Och ta hand om gossen.
Vänta, jag går först.
Ja, låt Leo gå först.
-Just det. Lucas går alltid vilse. -Om nåt händer, händer det honom först.
Stackars Miguel.
-Varför är det synd om honom? -Varför?
För att Lilí bara försvinner utan att säga nåt,
och sen kommer hon tillbaka med den här typen.
Förstår ni inte att jag kan höra vad ni säger?
Okej.
Ska du säga. Du lovade att möta mig i Paris.
Jag flög tio timmar och du kunde inte ens skicka ett sms. Helt otroligt.
-Så gick det inte till. -Visst.
Du delade på oss för att du vill prata om Leo.
Jag hörde honom prata med fienden igår. När träffades ni sist?
-Han skulle aldrig välja hennes sida. -Hennes?
Det finns två personer som jag litar på och en av dem är Leo.
Vem är den andra?
-Sätt fart. -Se upp!
Ingenting. Inte ens ett mejl eller en blomma.
Din mamma sa inget heller. Jag såg verkligen fram emot att träffas.
-Försiktigt, en fälla. -I Europa.
Jag trodde korkat nog att du också såg fram emot det.
Men inte ett ord…
-Leo. -Vad?
-Lucas! -Lucas!
-Lucas? -Helvete!
Du är en sån idiot! Fan ta dig, Lucas.
Träet har ruttnat.
-Så jävla dum… -Vad hade du väntat dig?
-Vänta! -Det här är fanimej karma.
Ta tag i repet!
Vad är det där?
Det är de andra.
Båda tunnlarna var värdelösa.
-Är du okej, Lucas? -Ja, jag föll bara lite.
Lyssna.
-Jag vill härifrån. -Lägg av.
Jag vet. Du fixar det.
Hallå! Vänta på oss.
Vi är framme.
Hej, Gonzalo.
Försiktigt.
Här har vi honom.
Var försiktig!
Helvete.
Vi kan åtminstone krypa under.
Helvete, det var nära. Jag är okej.
Bärnsten?
Nej. Men om tusen år kanske det blir det.
Det är kåda.
Jag förstår inte.
Får jag se den?
Titta.
"Så här långt kommer du, men inte längre."
"Så här långt kommer du…"
Gonzalo retades med Cortés.
-Han ville att han skulle komma hit… -Men gå härifrån tomhänt.
Ja. Som om han ville säga: "Du kan dra åt helvete, Cortés."
Nu då?
Ja, vad betyder det för oss?
-Det betyder att skatten inte är här. -Attans.
Fantastiskt, ännu en meningslös resa.
Menar du att de byggde graven för att reta Cortés?
Jag åkte visst.
-Vad menar du? -Till Paris.
Nej, inte bara för att retas. Det är…
Du måste tro mig. Jag åkte dit, jag lovar. Men jag visste inte…
-Rör dig inte, Lucas. -Vad? Vad är det?
Rör dig inte.
-Vad är det? -Titta inte!
-Det är… -Vad var det där?
-En jätteskorpion. -En fälla.
Okej.
-Vad är det där? -Nej.
-Du skojar. -Försiktigt.
Titta.
-De kommer hitåt. -Kom igen, backa.
-Kommer vi att dö nu? -Helvete.
Nu är det kört.
Undertexter: Lina Olsson