Kurva.
Musíme hned ven.
- Není kudy. - Štíři nesnášejí oheň, ne?
- Máš gel na COVID? Dezinfekci! - Pravá kapsa.
No tak, dělej.
- Brouci hnusný! - Zapalovač!
- Dělej. - Citlali.
- Funguje to. - Jo.
Geniální, teď tu zůstaneme navždy.
- Co děláš? - Vyrobíme si pochodně.
- Je to relikvie. - Leo, rukávy.
- Proč ne tvoje? - Žádný nemám.
No jo.
Odpusť jim, Gonzalo, nevědí, co činí.
- Voda. - První kapsa.
- Ne, je to divný. - Co se děje?
V noci pršelo, kde je voda?
Musí tady být odtok.
- Využijeme ho. - Prohledejte podlahu!
Dezinfekce dochází.
Tady to je.
Tady! Je slyšet tekoucí voda.
Je to tady!
Pod kamenným víkem.
Jak ho zvedneme?
Oheň uhasíná! Rychle!
To víko rozbiju. Uhněte.
Mayové, ty vole. Podzemní voda teče někam do závrtu.
Nebo někam jinam.
Lepší než štíři, ne?
- Tak hop! - Dobře.
- Pohyb. Všichni dolů. - Pospěšte si!
Nestrkejte do mě!
- Je to tu úzký! - Leo…
- Jdi první. Kryju ti záda. - Leo! Pohyb!
PĚKNÁ BANDA
- Jsi v pořádku? - Jo.
Jsi v pořádku?
Všichni v pořádku?
Leo?
Kde je Leo?
Leo?
- Pomoc! - Leo?
Pomoc!
- Leo? - Tady.
Ty vole.
Jsi v pořádku?
- Jsi v pořádku? - Co je?
- Leo, co se děje? - Moje noha.
- Moje noha! - Která?
Bodl ho štír.
Sakra! Kurva!
Musíš se uklidnit. Leo.
Dýchej pomalu.
Musíme ho odsud dostat. Jdeme. Mám v dodávce dexamethason.
Nechci prudit, ale po tom zážitku… Jak teď najdeme to zlato?
Je nějaká hádanka, mapa, divnej kámen,
co se objeví během našeho dobrodružství,
nebo co to sakra je?
Všichni by měli vědět, co nás čeká.
- Zachráníme Lea, pak si promluvíme. - Jo, pak. Než jsi ožila, měl jsem prachy!
Dodávka je pryč.
Někdo ji ukradl.
Můžeme sledovat stopy pneumatik.
To není možný.
Dobrý večer!
Pašeráci paliva.
Pašeráci?
Nebezpeční lidi.
Zloději.
Kradou palivo.
Možná nám opraví dodávku.
- Nebo nás vezmou do nemocnice. - Jasně. A pozvou nás na pivo a tacos.
- Musíme si vzít dodávku zpátky. - Zapomeň.
Vycucnou nádrž a dodávku rozeberou.
Promiň, strejdo.
To nic.
Splnila svůj účel.
Navíc je to jen věc.
Důležitý jsou vzpomínky.
V tý dodávce jsem si užil spoustu vášně.
Budeme si ji muset vybojovat.
- Vidělas, kolik jich je? - Přežil jsem horší.
- Jako v letadle? - Přesně.
- Nezeptal ses, jak jsem přistál. - Jak?
Do prdele.
Obsazeno!
Co jsi zač?
Hej!
Ne.
Hej!
Hej! Zastav, hajzle!
Zastav, parchante!
Co to kurva je?
Sakra práce!
Podvedli tě.
Kdo?
Banda.
Všichni ti lhali.
Ne.
Miguela znám dost dobře.
Jsem o krok napřed.
Možná, ale…
neznáš Lilí.
U ní jsi o tři kroky pozadu.
- Jak to myslíš? - Nehledají Moctezumovo zlato.
Otec byl světová kapacita v klenotnictví.
Ví to jen pár lidí, ale spousta kousků z Noci smutku se objevila na černém trhu.
To zlato je pryč.
Alespoň většina.
Pak ztrácíme čas.
Byl tam jeden kámen,
obří a unikátní diamant,
který jako by oranžově zářil.
Ohnivá slza.
Nejkrásnější diamant, co nikdo neviděl.
Nikdy jsem neslyšel…
Je toho hodně, co nevíš.
Přišli jsme na večírek.
Pepa má narozeniny.
Šéfko, koukejte.
Koukejte, co pro vás máme.
Tenhle má divný uši.
Tenhle je tuhej jak prkno.
Kost a kůže.
Dvounohá zubatá ještěrka, co kouše.
Na co čumíš?
To jsou pěkný svalíky.
Ať přijde Pioja.
Tenhle bude mít dvě zdravý ledviny. Třeba stojí za to.
- Kamarád potřebuje doktora. - Cože?
Myslíš, že jsem Matka Tereza z Kolkuty?
Je to Kalkata.
Všechny je odveďte do psince!
Až na tohohle nabušence.
Pobaví nás soubojem na moje narozeniny!
Mám ho.
Tady.
- Opatrně. - Dej ho sem.
Pozor na hlavu.
Rozřežou nás kvůli orgánům.
- A sebrali mi počítač. - Počítač? Sklapni už.
Co? Byla tam moje videohra. Všechny nás odprásknou.
Úplně hoří.
Nebudu bojovat.
A já už si říkala, že tě i s kamarády pustím.
- Pochlap se, vole! - Tím myslím, pokud to přežiješ!
Ale sundej si tričko. Chci vidět tvoje svaly!
Slyšel jsi šéfku.
Pusťte se do boje!
Zvládneš to.
Sakra práce.
Nesmíš usnout.
Zůstaň se mnou.
Chci ti říct o Paříži.
Co s ní?
Byl jsem tam.
Nesnaž se to napravit, Lucasi. Fakt ne.
Zapomeň na to.
Koupila jsem si letenku, sama jsem tam na tebe čekala fakt dlouho…
Měla jsi koženou bundu s cvočky.
A upnutý džíny.
A vysoký boty, co ti ladily s bundou.
Nechápu to. Špehoval jsi mě, nebo co? Proč jsi nepřišel?
Líbily se mi tvoje pilotní brýle. Slušely ti.
Proč ses neozval, Lucasi?
Bál jsem se.
Lucasi, vím, že je to pro tebe nový,
může to být děsivý,
ale to je i pro mě.
A já tam byla.
Podle domluvy.
Můžu ti to vynahradit?
- Ne. - Jakkoli.
- Je po všem. A… - Jakkoli.
Někoho mám.
Jasně.
Do toho, koníčku!
Na co jste trénovali, parchanti?
No tak, hovado. Bojuj jako chlap.
Vstávej!
Začíná být jako stěna.
Je s těmi druhými.
Já vím.
Pravidlo číslo 11, ne?
Kdyby si to nemysleli, nenechali by nás utéct.
Hele.
Měsíce ho mučili.
Kdo ví, co ještě. Ale nikdy by mě nezradil.
Miluješ ho?
V podstatě jsme spolu vyrůstali.
Spí. Co teď?
Srážím mu horečku.
- A chceš ho prudit. - Naser si.
Nenech ho usnout.
PROMIŇ, MAMI
Alexi.
Co? Co se děje?
Nikdo nechce bojovat.
Nikdo nechce bojovat? Tak bojuj ty.
Já? Ne, na to nejsem.
Podle mě jsi.
Ne, někoho seženu.
Já půjdu, šéfko.
Tak dělej! Kdo se přidá?
- Já jdu. - Já taky.
Migueli, nedýchá.
- Probodneme mu plíci. Jo. - Co?
Má někdo propisku?
Jo, mám.
Tady.
A něco ostrýho?
Alex něco má.
Migueli, určitě?
Je v anafylaktickém šoku.
Bez díry umře.
Drž ho.
Tak jo.
Děkuju.
Neděkuj. Když neutečeme, stejně umře.
Uškrť ho!
To je ono! Uškrť ho!
Pořádně ho zmáčkni!
Ven!
Canché.
Potřebuju pomoc.
- Jsi v pořádku? - Jo.
- Všechny jsem porazil. - Aha.
Pěkně ti naložili.
Měl bys vidět ty druhý.
Svoji část jsem splnil.
Teď ty.
Velký svaly, malej mozek.
Fakt myslíš, že vás nechám jít?
Zůstaneš tu i s ostatníma.
Ty mrcho.
Hej! Potřebujeme doktora.
Jsi špína!
Jo, ty svině.
Vypadáš jako skřetice.
Co děláš?
Tak hele, ještěrko. Mám tě sejmout přímo tady před kámošema?
Zblízka tak hnusná nejsi.
Co?
Co si myslíš, že děláš?
Dej mi deset minut. Budeš nejhezčí na večírku.
Na oplátku mi zachraň kámoše.
Potřebuju make-up.
Tady. Tady jsou tvoje věci.
- Díky. - Kufr jsem ukradl.
Tak jo.
Ve špatných rukách bys vypadala jako z komiksu.
Ale tak to nebude. Máš štěstí.
Co tvá skin care routine?
Promiň, jak se staráš o pleť?
Myješ si obličej? Používáš tonikum? Zvýrazňuješ oči? To je zásadní.
Co si sakra mažeš na ksicht?
Poslouchej, ještěrko. Když budeš prudit, zjistíme, kdo bude vypadat hůř. Jo?
Do obličeje ne, prosím.
Ne.
Jsi dobrá.
Tak splň slib.
Už dlouho nevydrží.
Má slabý puls.
Doktor přijde.
Tý šílený ženský se nedá věřit.
Sklapni.
Já jí věřím.
Čeho se bojíš?
Vypadá jako ta pašeračka.
Je mým odrazem.
Je moje dvojče.
I já mám dnes narozeniny.
Podívám se na nemocného.
Máte adrenalin?
Nejsem tenhle typ doktora.
Migueli, ona je léčitelka.
Říkají mi Pachita.
A nejsem léčitelka.
Jsem spojovatelka světů.
Šamanka.
Takzvaná.
Od cesty do podsvětí jsem zachránila mnohé.
- Ale klidně můžu zase jít. - Ne, prosím. Dělejte, co je třeba.
Tak ustupte a nechte mě pracovat.
Co?
Ty jí nevěříš?
Nebo se bojíš?
- Ne. Co to dělá? - Počkej. Napojuje se na předivo.
- Cože? - Na předivo.
Předivo, to je základní struktura.
Jako velká síť.
Dokonale symetrická energetická matice.
- Co? - Jako hologram.
Co?
Máma mi vyprávěla
o šamance, co dokázala odebírat a znovu tvořit orgány.
Přesně. Přeměňuje realitu.
Štíří jed…
- Je to kouzlo. - Aha, kouzlo.
Štír z jeskyně.
Měli jste štěstí.
Kdyby to byl menší štír,
je už po něm.
Jednou mě jeden bodnul.
A byl malý.
Jako fakt?
- Co se stalo? - Neumřel jsem.
V komunitách je moudrost.
Pardon.
Skončila jsem, takže půjdu.
Proč se neprobral?
Takovou moc nemám.
Jsem jen prostřednice.
- Život dávají a berou bohové. - Jasně. Taky jsem prostředník. Nazdar.
Ale probere se?
Musíme počkat.
Tak tady zůstanete.
Počkáme.
Ožral ses?
Pachito.
Odkud máte ten náhrdelník?
Není z této oblasti. Je aztécký.
Dala mi ho máma.
Dostala ho od mámy. Předává se z matek na dcery.
Už celé generace a věky.
Je nádherný.
Ano. Ano, to je.
Znám ho.
Je z Moctezumova pokladu.
To těžko.
Náš lid zotročili Španělé.
Ale vykoupila nás mayská žena.
Tenhle přívěsek dala mojí praprabábě.
Žena?
Co byla zač?
Proč tu jste?
Co hledáte v džungli?
Odpověděla jste na otázku otázkou.
Zvláštní, že?
Štíři nebodají bezdůvodně.
Obtěžujete bohy.
Ty kráso.
- Co se stalo? - Žiješ.
To říkáš mně?
- Už mě takhle neděs. Málem jsi umřel. - Cože?
Málem jsi umřel.
Bože.
- Jak dlouho jsem spal? - Málem jsem umřela strachy! Bože!
- Proč jsme tady? - Super, nepamatuje si to.
Nepamatuješ si to? Skoro jsi umřel. Všechno ti to řeknu.
Jsi v pořádku? Nemůžu tomu uvěřit.
Hrozně jsem se bála.
Bože.
Co dělá? Všimnou si nás.
Sleduj a uč se.
Málem jsi umřel.
Nekecej.
Co jsem ti říkal? Má talent.
- Dobrá práce. - Výborně.
- Je to bezpečný? - Lucasi, nezačínej.
No tak, rychle.
Čím větší chaos, tím větší šance.
Co tady děláš?
Kdo kurva seš?
Policie.
Už jsem zaplatila, tak dej pokoj.
Od týhle policie nejsem.
Tak co chceš?
Propusť vězně.
Máš docela odvahu. Sama mi vyhrožovat na mým ranči.
Nejlepší kolegové obkličují tvoji nemovitost.
V posteli mi bylo líp.
Co tady hledáš?
Ani hnout!
Policie! Odložte zbraně!
- Polož to, ať si neublížíš. - Hej!
Nechte ho být!
- Nebo to tu spálíme. - Ne! Nezapaluj to.
Máme nádrže s benzínem.
Když to zapálíš,
vyletíme všichni do vzduchu.
Nechte je jít!
Odložte zbraně.
Ať si jdou k čertu.
Slyšeli jste!
Ustupte!
Zasraný ještěrky! Vypadněte!
Odemknul jsem zámek.
Musíme si promluvit.
Našli jste alespoň ten poklad?
- Že se vůbec ptám, co? - Pozitivní je, že nám opravili dodávku.
A zadarmo.
Canché? Vítej ve Wilson Tours.
Sestřičko. Podívej, co ti provedli.
Ti parchanti nám zkazili narozeniny.
Nerozčiluj se.
Budeš z toho mít ještě křivější pusu. Můžu ti s ní pomoct.
Takhle je to lepší.
- Radši budu děsivá než k politování. - Nejsem jako máma, Pepo.
Neřeším tvůj život ani práci.
Ale někdy jsi úplně slepá.
Já tě znám.
Vyklop to.
Ti bělásci.
Nezajímá tě, co dělali v džungli?
Vážně myslíš, že jsou turisté?
Nesnáším, když seš taková.
Hledají poklad.
Moctezumovo zlato.
To zlato jim nepatří.
V našich rukách bude v bezpečí.
Zlato.
Pepo.
Já mizím.
Čau.
Hej, Canché.
Kde jsou ty posily, Canché?
Jako vážně, Inés? A co jsem já?
Děkuju. Dlužím ti tacos.
Tacos?
Dlužíš mi prase.
Dobře.
Co se ti stalo?
Počkej na mě v autě.
Pa.
Inés, nevěděl jsem, že jede s námi. Zjistil jsem to pozdě.
Mohlo se mu něco stát, Octavio.
Myslím, že by nám prospělo, kdyby sis ode mě a Alexe držel odstup.
Je na naší straně. Věř mi.
Když jsme ve Španělsku utíkali, postřelili mě.
Skoro jsem vykrvácela. Dohnali nás.
Řekli Leovi, že mě zachrání když jim všechno řekne.
Když si myslí, že je s nimi, je to naše výhoda.
Nemusíš mi nic vysvětlovat.
V pohodě.
Migueli…
Ten náhrdelník.
Šamančin.
- Byl z Moctezumova zlata? - Přesně tak.
- Viděl jsem ho v Cortésových poznámkách. - Nenašla ten poklad?
Ne, to by nežili takhle.
Řekla, že je od Španělů vykoupila nějaká žena.
- Znáš ten příběh? - Lilí!
Rád bych pomohl, fakt.
Ale nevím, jestli můžu.
Jde po mně šílená ženská.
Největší psychopatka, co znám.
Padám. Uvidím, jestli to vyřeším s Inés.
Hodně štěstí.
Co ještě říkala máma o šamance, co tvořila orgány?
ZAVOLEJ MI!
A nebojím se.
Zlato? Říkala jsem, že se ozvu.
Je pryč?
Ne, já vím. Už jedu. Promiň. Jsem na cestě.
- Co se děje? - Musím domů.
- Svezu tě. - Ne, jen jim řekni…
- To nebyla otázka. Jedeme. - Hej.
Lucasi…
Migueli… Lilí mi řekla, cos udělal.
Děkuju.
POKUD CHCEŠ INFORMACE O LILÍ, SEJDEME SE NAPROTI HOTELU.
Sakra, zase?
Kde je sakra Miguel?
Ptám se, kde je sakra Miguel!
Dobře, uklidni se.
Klid, řeknu ti to.
Tak to ty ničíš Lilí život.
To ti řekla?
Ne, to mi došlo. Ona mi nic neříká.
„Lilí.“ Hezké jméno. Lepší než Carlota.
Tak co chceš?
Chci ti říct svoji část příběhu.
HLEDANÁ
Abys věděl trochu víc o ženě, do které ses zamiloval.
Je tam všechno.
Vezmi si to.
Nevím, jestli to chci vědět. Takhle ne.
Dej na mou radu, Migueli. Přečti si to.
A nezlob.
Mano nemá rád, když je někdo nezdvořilý.
Ty hajzle!
Zmrde jeden!
Překlad titulků: Tomáš Slavík