‫השעון מתקתק, בלונדה.‬
‫איפה הזהב?‬
‫תירגע, טוב?‬
‫תירגע.‬
‫למטה, למעלה, הנמלה חיה.‬
‫למטה, למעלה…‬ ‫-מה?‬
‫שקט, חואן, הוא ישמע.‬ ‫-מה הוא אמר?‬
‫כלום.‬
‫למטה…‬
‫הזקן יודע איפה הזהב.‬ ‫-"הזקן"?‬
‫קצת כבוד.‬
‫הוא אחד מהארכאולוגים המכובדים בעולם.‬
‫טוב, תתחילי לדבר, או שהוא יהיה‬ ‫אחד מהארכאולוגים המכובדים בעולם לשעבר.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫מתחת למלון יש מערה.‬ ‫מצאנו את הזהב בזכות הצלב שגנבנו ממך.‬
‫לא, אבל…‬
‫את יודעת כמה מיגל עבד כדי למצוא את האוצר.‬
‫שמיגל ילך להזדיין.‬
‫אני מעדיפה להישאר בחיים.‬
‫למטה…‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫קחי אותי למערה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫אתה לא יודע?‬ ‫-לא!‬
‫אמא שלך מכרה את הבית ועזבה עם החבר שלה.‬
‫היא מכרה את הבית?‬ ‫-כן.‬
‫ואחי ואחותי?‬ ‫-הם בסדר.‬
‫הם בבית עם אמא שלי. אל תדאגי.‬
‫בסדר.‬
‫אל תטרחי. הם החליפו את המנעול.‬
‫אבל מתי?‬
‫אני אבדוק את הדלת האחורית.‬
‫נראה לך שלא בדקתי?‬ ‫-אני אבדוק.‬
‫שלום.‬
‫חרמאן, החבר של סיטלאלי.‬
‫לוקאס.‬
‫משם.‬
‫תפתחי את הדלת.‬
‫בלי שטויות, שמעתם?‬
‫הנשים קודם.‬
‫קדימה.‬
‫היי, הנה מיגל!‬
‫אל תזוז, טוב? אל תזוז.‬
‫על הרצפה.‬
‫בלונדה…‬ ‫-ליד הקיר.‬
‫תני לי את האקדח.‬
‫תיכנס פנימה.‬
‫תני לי את…‬
‫תיכנס כבר!‬
‫אמרתי לך לא לעשות שטויות.‬
‫קדימה.‬
‫את בטוחה?‬
‫כלל מספר שש, צריך לדעת לאלתר.‬
‫אבל הם יתחילו להיות תוקפניים.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫כמו שווילסון היה אומר, בעיה אחרי בעיה.‬
‫קדימה.‬ ‫-תעדכן אותנו.‬
‫בני זונות.‬ ‫-זה נכון.‬
‫מיגל, איפה היית?‬ ‫-היה לי עניין.‬
‫מה שלום אבא שלי?‬
‫הוא בסדר, אבל לא בזכותך.‬
‫מה קרה לך?‬
‫סליחה.‬
‫שברתי את היד.‬
‫איך?‬
‫נפלתי.‬ ‫-איך?‬
‫החלקתי על סקטים.‬ ‫-אתה לא יודע איך.‬
‫בגלל זה.‬
‫אני אקרא לרופא.‬
‫אני יודעת מי החזיק באוצר.‬
‫כל הזמן חיפשנו את חרונימו, קורטס, גונזלו…‬
‫אבל האוצר לא היה אצלם.‬ ‫-מיגל, אל תפריע.‬
‫זוכר מה השמאנית אמרה?‬
‫היא אמרה הרבה דברים.‬
‫שאישה בת המאיה שילמה‬ ‫כדי לשחרר את בני עמה מהספרדים.‬
‫בסדר, תחשוב.‬
‫לאיזו אישה היה כזה כוח?‬
‫הגברים נהרגו בקרב.‬
‫הנשים ניצלו.‬
‫זאזיל.‬
‫זאזיל. אשתו של גררו.‬
‫עכשיו צריך לגלות איפה היא החביאה אותו.‬
‫ברור. זה הגיוני.‬
‫לא קראתי על זה שום דבר.‬
‫ברור, כי ההיסטוריה‬ ‫תמיד נכתבת על ידי גברים.‬
‫מיגל? היי!‬
‫מיגל?‬
‫היי.‬
‫- בנדידוס -‬
‫לאוריאנה רייט דה קליינהנס.‬
‫עיתונאית וסופרת.‬
‫מבשרת הפמיניזם במקסיקו.‬ ‫נולדה בטקסקו דה אלרקון בשנת 1800.‬
‫היא הקדישה את חייה לחקר נשים כמו זאזיל.‬
‫ואף שהכתבים שלה מעולם לא נחשבו…‬
‫היי, אינס לא תבוא?‬ ‫-…ורבים מהם אבדו,‬
‫יש אוסף…‬ ‫-היא לא עונה לי.‬
‫לילי תספר לנו. היא אוהבת היסטוריה.‬
‫היסטוריה לא, אבל תוכניות כן.‬
‫יש לי תוכנית.‬
‫אלגנטית, עירונית ובלי יתושים.‬
‫אנחנו נלך למכירה פומבית.‬
‫מכירה פומבית חוקית או שמדובר‬ ‫בסחר בלתי חוקי בפריטים היסטוריים?‬
‫סחר בלתי חוקי בפריטים היסטוריים, כמובן.‬
‫טוב, בשביל סחר בלתי חוקי‬ ‫בפריטים היסטוריים נצטרך כסף. הרבה כסף.‬
‫מוכן.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫תוכנית א':‬ ‫לקנות את הפריטים של לאוריאנה רייט‬
‫ולצאת החוצה בשקט.‬
‫תוכנית א' משעממת.‬
‫לפעמים הכי חכם לעשות משהו משעמם.‬
‫מוכנה, יקירתי?‬
‫"יקירתי…"‬
‫ערב טוב.‬
‫תודה.‬
‫אני עדיין חושבת שלא היה צורך בעקבים.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-שלום.‬
‫אני אהבתי אותם.‬
‫לדעתי הם יפים לך מאוד.‬ ‫-תירגע.‬
‫ערב טוב, אדוני.‬ ‫-בסדר.‬
‫תשמרו על הכסף שלי. אנחנו כבר מכירים.‬
‫תודה.‬
‫הכול מוכן.‬
‫הצלחנו להיכנס. תגיעו לעמדות.‬
‫אנחנו בעמדה.‬
‫ליאו, אתה פה?‬
‫אריאל האפס הזה.‬
‫כבר כמעט שכחתי אותו.‬
‫אתה לומד מהר, בנדוליס.‬
‫בית הספר לשודדים.‬
‫אתם יודעים שהמיקרופונים עובדים, נכון?‬
‫ליאו, תורך.‬
‫לוקאס, אני שותל את המצלמה.‬
‫היא במקום.‬
‫אני מחובר.‬
‫תציעי מחיר בשבילי.‬
‫את מחפשת מישהו?‬
‫לא.‬
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי.‬
‫נפלא לארח אתכם שוב.‬
‫הפעם אנו מציעים לכם אוסף מושלם, לטעמי.‬
‫בשביל זה באנו. תהיו ערניים.‬ ‫-פריטים מעניינים ביותר,‬
‫בהזדמנות בלעדית.‬
‫הפריט הראשון‬
‫הוא אוסף של כתבי לאוריאנה רייט שלא פורסמו.‬
‫היא נולדה בטקסקו ונודעה לא רק‬
‫כמבשרת הפמיניזם המקסיקאי…‬
‫אני רוצה להציע מחיר. בסדר?‬ ‫-…אלא גם כעיתונאית…‬
‫לא, תני לי. יש לי ניסיון בדברים האלה.‬
‫מחיר הפתיחה הוא 20,000 דולר.‬
‫עשרים אלף. יש לי 20,000 דולר?‬
‫תודה, אדוני. ברוך הבא. עשרים אלף דולר.‬
‫אני שומעת 30,000? שלושים אלף דולר.‬
‫שלושים אלף, תודה. שלושים אלף מהגברת מאחור.‬
‫תודה רבה. אני מחכה לארבעים.‬ ‫-קדימה, אריאל.‬
‫ארבעים אלף דולר.‬
‫מישהו? ארבעים אלף דולר, אדוני. תודה רבה.‬
‫ארבעים אלף דולר מהאדון. שמעתי חמישים?‬
‫חמישים אלף דולר מהגברת. תודה רבה.‬
‫מבאסת!‬ ‫-אני שומעת שישים?‬
‫הולך מצוין.‬ ‫-שישים אלף דולר…‬
‫באמת צריך את הכתבים האלה?‬ ‫-ברור! בשביל זה באנו.‬
‫הם לא שווים 60,000 דולר.‬
‫הם שווים כמה שאגיד לך.‬ ‫-מה קורה?‬
‫זין, אני אציע מחיר.‬
‫שישים אלף? מישהו?‬
‫מטומטם.‬ ‫-שישים אלף.‬
‫אני לא משלם. זה מוגזם.‬ ‫-אריאל?‬
‫חמישים אלף דולר פעם ראשונה…‬
‫אתה חייב, אריאל.‬ ‫-לא.‬
‫אני יכולה?‬ ‫-חמישים אלף פעם שנייה…‬
‫אריאל, תרים את היד.‬
‫פעם שלישית…‬ ‫-המכירה תיסגר.‬
‫זה הפוך.‬ ‫-אה, סליחה.‬
‫נמכר לגברת ב-50,000 דולר.‬
‫ברכותיי. מזל טוב.‬
‫הערכתי אותך יותר מדי. נעבור לתוכנית ב'.‬
‫תוכנית ב'?‬
‫אני מעדיף את תוכנית ב' בהרבה.‬
‫אז מה עם תוכנית א'?‬
‫לא הייתה כזאת.‬ ‫היינו צריכים אותך רק כדי להיכנס.‬
‫השתגעתם. אי אפשר‬ ‫לגנוב פה כלום. לא תצאו מפה בחיים.‬
‫תירגע.‬
‫חדשות רעות.‬
‫תוכנית ב' מבוטלת. עוברים לתוכנית ג'.‬
‫בסדר. תוכנית ג'?‬
‫עוד יותר טוב.‬
‫אהבתי את תוכנית ג'.‬
‫מה זאת תוכנית ג'?‬
‫להשאיר אותך מחוץ לעסק כי שכבת עם רחינה.‬
‫אני לא מכיר אף רחינה.‬
‫היא תמיד מסמנת את הבקר שלה.‬
‫אדוני, עצור!‬
‫עצור!‬
‫אם אני מחוץ לעסק, לא יהיה לכם מימון.‬
‫אתה טועה.‬
‫זה החלק הכי טוב בתוכנית ג'.‬
‫- משטרת המדינה -‬
‫מה…?‬
‫שתיים.‬
‫אחת.‬
‫השטח פנוי.‬
‫- תאורת אולם מנותקת -‬
‫נא לשמור על רגיעה.‬
‫תישארו רגועים.‬ ‫-מה קרה?‬
‫יש צוות אבטחה שמגבה אותנו.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-הכול תחת שליטה.‬
‫אני לא יודע מה קורה,‬ ‫אבל אל תדאגי, אני אסדר הכול.‬
‫סיטלאלי, אור ירוק.‬
‫תעמדי.‬
‫ארבעה צעדים שמאלה.‬
‫אחד, שניים, שלושה, ארבעה.‬
‫עכשיו ארבעה ימינה. אחד, שניים…‬
‫חכי!‬
‫מישהו עובר. אל תנשמי.‬
‫תירגעו, בבקשה.‬
‫בסדר. לכי.‬
‫עוד צעד אחד.‬
‫שלושה צעדים וחצי ימינה.‬
‫אחד, שניים, שלושה.‬
‫עוד צעד קטן. בדיוק.‬
‫עכשיו, משמאלך. קחי את זה.‬
‫נא להירגע.‬ ‫-מושלם, מצאת.‬
‫טוב, בואי נחזור. תסתובבי אחורה.‬
‫שלושה צעדים קדימה.‬
‫אחד, שניים, שלושה.‬
‫עכשיו ארבעה שמאלה.‬ ‫-תדליקו את האור!‬
‫שניים, שלושה, ארבעה. ארבעה צעדים שמאלה.‬
‫שלושה.‬
‫הכיסא שלך מאחורייך. שבי.‬
‫הגעת?‬ ‫-אלוהים, מה קרה?‬
‫הנה. הנה השני.‬
‫יש?‬ ‫-הצלחנו, בנדידוס. תתכוננו.‬
‫תראי לי.‬
‫אתם תדליקו יום אחד את האור או מה?‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-האור יחזור בעוד שלוש, שתיים, אחת.‬
‫בקרוב נמשיך ב…‬
‫מה אמרתי לכם?‬ ‫תודה רבה על הסבלנות ועל ההבנה.‬
‫שאף אחד לא יזוז!‬
‫משטרת המדינה!‬
‫משטרה לאומית!‬ ‫-היחידה לפשיעה כלכלית!‬
‫כל השלוש!‬
‫המכירה הזאת לא חוקית. שאף אחד לא יזוז!‬
‫אופס.‬
‫יופי!‬
‫יש לנו 200,000 בסך הכול.‬
‫וגם השוחד, שכחת לספור אותו.‬ ‫-אוי, מיגל.‬
‫אוקטביו, למה ירית?‬
‫הייתה לי מוטיבציה.‬
‫אוי, לא.‬
‫תירגע.‬
‫אני תמיד רגוע.‬
‫הוא שבר לי את היד.‬
‫אז לא החלקת על סקטים?‬
‫אני לא יודע איך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫תנו לי את מה שגנבתם.‬
‫איך רחינה רוצה שאני אמצא את האוצר‬
‫בלי לחפש אותו?‬ ‫-היא לא סומכת עלייך.‬
‫ידיים למעלה, ממזר.‬ ‫-אתה יודע מה לעשות!‬
‫איזו הקלה.‬ ‫-נו כבר!‬
‫פפה, שמת אייליינר.‬ ‫-תסתמי!‬
‫היי!‬ ‫-תנו לי את מה שגנבתם.‬
‫לתת, או שעוד מישהו אמור לבוא?‬ ‫-תן.‬
‫מהר!‬
‫פפה, קחי. היד שלי שבורה.‬ ‫-אוי, מסכן.‬
‫חשבתי שאנחנו חברות.‬
‫אנחנו חברות, לילי. אנחנו חברות.‬
‫תודה, חברה.‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה.‬
‫איזו אישה.‬
‫לך מפה!‬
‫היינו יכולים לעשות משהו אחר, לא?‬
‫יש לי עוד כדורים.‬ ‫-הם היו רבים מדי.‬
‫בדיוק.‬ ‫-זה נכון.‬
‫עדיף שהיא תיקח הכול ולא רחינה.‬
‫מושלם. נפלא. מרהיב.‬ ‫עכשיו שוב אין לנו כלום.‬
‫מה עכשיו, מיגל?‬
‫בואו נלך, עוד מעט תגיע המשטרה האמיתית.‬ ‫-נכון.‬
‫אתה בסדר?‬
‫סליחה.‬
‫על מה סליחה? זה היה מפחיד.‬
‫הייתה בעיה.‬
‫מבריחי הדלק מהג'ונגל לקחו את החבילה.‬
‫הצלחתם?‬
‫מסתבר שלא.‬
‫כן.‬
‫הכתבים האלה לא היו מביאים אותנו לשום מקום.‬
‫נראה לך?‬
‫תשכח מזה שדמעת האש תוצג במוזאון שלך.‬
‫לא, זה לא בא בחשבון.‬
‫הם גנבו ממני 200,000 דולר.‬
‫זאת לא בעיה שלי.‬
‫הם עלו עליך.‬
‫אתה לא מועיל לי.‬
‫זאת לא בעיה שלי.‬
‫מסתבר שאתה באמת "אריאל הטיפש".‬
‫שמור על עצמך.‬
‫גם אני לא צריך אתכם.‬
‫שלום, ילדים. מה קורה? מה נשמע?‬
‫מתי אמא חוזרת?‬
‫אמרתי לכם שאני לא יודעת.‬ ‫אני לא יודעת מה איתה.‬
‫ומתי נחזור הביתה?‬
‫כשהבית החדש שאני קונה‬ ‫יהיה מוכן. זוכרים שסיפרתי לכם?‬
‫אהבתי את הבית הישן.‬
‫גם אני. הוא באמת היה יפה.‬
‫אבל לפעמים צריך להמשיך הלאה, את מבינה?‬
‫תקשיבו לאמא של חרמאן, בסדר?‬
‫תעשו כלים, תסדרו את המיטות, ותגידו תודה.‬
‫אם היא תגיד דברים טובים,‬ ‫אני אקנה לכם מתנות שתאהבו.‬
‫אני אשאל אותה.‬
‫בסדר?‬
‫אוהבת אתכם.‬ ‫-ביי!‬
‫- אוקטביו נייד -‬
‫תעלה למעלה.‬
‫תענה למעלה ותסדר את החדר. קדימה.‬
‫תעלה.‬
‫זה לא היה באשמתו.‬
‫מה?‬
‫אוקטביו. זה לא היה באשמתו. זה היה באשמתי.‬
‫שכח מזה.‬
‫תעלה.‬
‫זה ארסן.‬
‫לא הייתי לוקח את הסיכון.‬
‫אלכס בא איתי.‬
‫אני בא!‬
‫אהה…‬
‫כבר התגעגעת אלינו?‬
‫את לא יודעת מה לעשות עם מה שגנבת מאיתנו.‬
‫נדמה לך שאתה יודע הכול.‬
‫יכול להיות.‬
‫לקרוא לאחרים?‬
‫תרגישו בבית.‬
‫אם נמצא את הזהב, תקבלו עשרים אחוז.‬
‫אנחנו רוצות 57 אחוז.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-פפה…‬
‫אפילו לא בחלום, מבריחה.‬
‫חמישים ושבעה זה מספר מוזר מאוד, פפה.‬
‫בסדר.‬
‫תקשיבי, פפה, הכסף צריך להתחלק בין כולנו.‬
‫חוץ מזה, אנחנו נעשה את כל העבודה בשבילך.‬
‫באמת, עשרים אחוז זה הכי הרבה שתקבלי.‬
‫בלי תכסיסים.‬
‫איזה כאב ראש, אלוהים.‬
‫אני איש של מעשים, לא באתי לקרוא.‬
‫והאותיות קטנות.‬
‫אולי הזכוכית המגדלת לא מתאימה למספר שלך.‬
‫לא, ברור שלא. זאת זכוכית מגדלת.‬
‫אם היא הייתה מתאימה, המצב היה קשה.‬
‫בכל מקרה, אין בזה שום תועלת.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫אנחנו לא יכולים להפסיק עכשיו.‬
‫היעדר יכולת הוא בחירה.‬
‫מצאתי!‬
‫נראה לי.‬
‫הנה.‬
‫כן.‬
‫"מאז ומעולם היה עניין‬
‫"בהרחקתן של נשים מהשכלה אקדמית.‬
‫"אחד מהטקסטים הבודדים‬ ‫שהצלחתי למצוא בשפה הספרדית‬
‫"נכתב על ידי בת המאיה, ומתוארך לשנת 1550.‬
‫"'אני בוכה כשאני רואה‬ ‫מה הכובשים עשו לבני עמי.‬
‫"'על כל אח שאנו משחררים, הם לוכדים שניים.‬
‫"'אני מבינה שהקרב אבוד.‬
‫"'אני חוזרת לשורשיי.‬
‫"'אני צועדת בנתיב בו צעדו אבותינו,‬
‫"'אל אי המתים.'"‬
‫על החתום…‬
‫זאזיל הה.‬
‫אי המתים.‬
‫אני יודע איפה הוא.‬
‫- הסופה‬ ‫אלוורדו, וראקרוס -‬
‫איזו הפתעה.‬
‫אני באה איתכם למצוא את האוצר.‬
‫מה עם אלכס?‬
‫הוא עם אבא שלו.‬
‫בסדר.‬
‫יש לנו 200,000 דולר בשבילך.‬
‫אני יודע שזה לא יספיק, אבל…‬
‫אולי זה יכול לעזור.‬
‫מאיפה הכסף?‬
‫גנבנו אותו מאריאל במכירה הפומבית.‬
‫אריאל.‬
‫לחבר'ה אין בעיה שתיקחי את הכסף.‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫ברוכה הבאה להרפתקה.‬
‫עיר המתים הזאת משתייכת לתקופה הקלאסית.‬
‫אני מאמין שהיא נבנתה בין 600 ל-1200…‬
‫יש שם יותר מאלף קברים.‬ ‫איך נצליח למצוא את הקבר של זאזיל?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה בטוח שדמעת האש תהיה שם?‬
‫לא, אני לא יודע.‬
‫כן. איזו הפתעה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫קיבלנו הודעה.‬
‫אני אשאיר אתכם לבד.‬
‫לא, תישאר.‬
‫אני רוצה לשאוף אוויר.‬
‫זאת רחינה.‬
‫תגיד לה ש…‬
‫אנחנו תקועים,‬ ‫ולא הצלחנו למצוא כלום בכתבים של לאוריאנה.‬
‫נראה לך שזה רעיון טוב להמשיך לשקר להם?‬
‫אני צריכה זמן.‬
‫אני אוכל לנהל איתה משא ומתן‬ ‫רק כשהיהלום יהיה אצלי.‬
‫בסדר.‬
‫היי, מה אם זאזיל הייתה נחושה לשחרר‬ ‫את כל הנשים המשועבדות בתמורה לזהב?‬
‫לא יודע, יכול להיות‬ ‫שלא יהיה שם הרבה זהב לחלוק בינינו.‬
‫כן.‬
‫אבל עדיף שלא נספר את זה לאחרים.‬
‫היי.‬
‫יפריע לך אם אצטרף אלייך?‬
‫תודה.‬
‫מה שלום אחיך ואחותך?‬
‫הם בסדר.‬
‫כן.‬
‫כרגע יש להם גג מעל הראש,‬ ‫אבל אני לא יודעת מה יהיה מחר.‬
‫אני ממש דואגת להם.‬
‫יש להם המון מזל…‬
‫כי יש להם אותך.‬
‫תודה.‬
‫אף פעם לא הבנתי‬ ‫איך האישה הכי מדהימה שפגשתי בחיים‬
‫שמה לב אליי בכלל.‬
‫אוי, לוקאס.‬
‫היא לא סתם שמה לב אליי.‬
‫היא רצתה להיות איתי. היא חיכתה לי בפריז.‬
‫אני פוחד מאוד שאני לא מי שאת מקווה שאני.‬
‫לא הצלחתי אפילו לעשות מה שאמרת לי‬
‫ולהכיר את עצמי‬ ‫לפני שאני נכנס למערכת יחסים. ו…‬
‫האמת היא שאני לא יודע על עצמי שום דבר.‬
‫אבל אני יודע שאני רוצה להיות איתך.‬
‫אני לא רוצה לפחד יותר.‬
‫אני מבטיח.‬
‫את לא הולכת להגיד כלום?‬
‫תגידי משהו, לא משנה מה.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫- תשלחי את המיקום שלך‬ ‫אם את רוצה לראות את הבן שלך שוב… -‬
‫בן…‬
‫את רוצה לאכול?‬
‫אני לא רעבה.‬
‫אפשר?‬
‫תסלחי לי, אינס.‬
‫בחיים לא הייתי עושה שום דבר‬
‫שיכול לסכן את אלכס.‬
‫את יודעת את זה.‬
‫אני גם יודע‬ ‫שאני לא משפיע עליו לטובה. זה ברור לגמרי.‬
‫פשוט…‬
‫הוא מוכשר.‬
‫ואני רואה את זה, אז…‬
‫אני מתאר לעצמי ש…‬
‫לא יודע, שבעתיד הוא יוכל להיות…‬
‫לא יודע, שודד. וזה לא טוב.‬
‫לא, זה לא דבר טוב, אבל…‬
‫לא יודע, לי לא היה מישהו שילמד אותי.‬
‫אני רואה אותו ומתבלבל, אני מנסה למלא תפקיד‬
‫שלא מתאים לי.‬
‫אני יודע שאין לי מה להציע לכם.‬
‫אבל הייתי מוכן למות בשבילכם.‬
‫אלכס אצלם.‬
‫מה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אצל מי?‬
‫רחינה.‬
‫זאת שגנבה את הכסף שלנו.‬
‫הם לא סומכים על לילי,‬ ‫ורוצים שאעזור להם להשיג את האוצר.‬
‫אחרת אלכס לא יחזור.‬
‫אל תדאגי.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫והנה, שוב,‬
‫אנחנו מפליגים בספינה ומחפשים אוצר.‬
‫כן, אבל בלי דוד וילסון.‬
‫למה אתה ככה איתי?‬
‫מה זה?‬
‫זאת את.‬
‫קרלוטה.‬
‫נפגשת עם רחינה.‬
‫כן.‬
‫אולי לא אמרתי לך את כל האמת,‬ ‫אבל אף פעם לא שיקרתי לך.‬
‫הכונן הזה לא משנה‬ ‫את מה שאתה ואני עברנו ביחד‬
‫או את מה שאתה יודע עליי.‬
‫אני לא יודע שום דבר על קרלוטה.‬ ‫אני לא יודע מי היא.‬
‫אני לא יודע אם היא נוכלת, גנבת…‬
‫רוצחת…‬
‫הרגת את אבא של רחינה, לא?‬ ‫בגלל זה היא שונאת אותך.‬
‫אתה מבין מה היא עושה, נכון?‬
‫היא מתמרנת אותך כדי לסכסך בינינו.‬
‫זה מה שהיא עושה.‬ ‫-גם את עושה את זה.‬
‫את מתמרנת אותי.‬
‫זה מורכב.‬
‫ברור שזה מורכב. איתך הכול תמיד מורכב.‬
‫זה שלך…‬
‫קרלוטה.‬
‫תיזהר מהסלעים.‬
‫או שאתה רוצה להטביע את הספינה?‬
‫היא כבר טבעה.‬
‫איזה רציני אתה.‬
‫כמה בלגן בשביל מישהי שלא אוהבת אותך.‬
‫כמה פעמים אמרת את זה?‬
‫כבר ידעת איך היא.‬
‫ברור שהיא לא תספר לך הכול.‬
‫לכולנו יש סודות.‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-אתה מגן עליה.‬
‫לא.‬ ‫-אתה מגן עליה.‬
‫שנאת אותה.‬
‫למדתי לאהוב אותה קצת. בסוף.‬
‫חוץ מזה, אני קיים רק בראש שלך.‬
‫היא נעלמת,‬
‫היא חוזרת.‬
‫ואז היא שוב נעלמת וחוזרת,‬ ‫נעלמת וחוזרת עם איזה בחור.‬
‫אהה, עכשיו הבנתי.‬
‫מה?‬ ‫-לא, זה הכול.‬
‫מה?‬ ‫-זאת הבעיה.‬
‫לא.‬ ‫-כן. ברור שכן.‬
‫אני לא כזה. לא.‬
‫לא, לא.‬
‫לא. חוץ מזה, הוא לא אשם. אני מחבב אותו.‬
‫הוא מוזר.‬ ‫בנדוליס מוזר מאוד, אבל אני מחבב אותו.‬
‫אתה שוב מתנשא.‬
‫מה עכשיו?‬
‫פשוט תכעס.‬
‫תתעצבן.‬
‫אתה לא חייב להיות תמיד‬ ‫זה שמסדר הכול, זה שרגוע.‬
‫אתה מת מבפנים.‬
‫זה בסדר להגיד לכולם ללכת להזדיין.‬
‫זה בריא.‬
‫מה זה?‬
‫בת זונה.‬
‫המחלה של אמא שלי, בית החולים הפסיכיאטרי.‬
‫כל החיים שלי בכונן נייד.‬
‫קרלוטה, אל תקראי את זה. אלה שקרים.‬
‫כמעט הכול פה נכון.‬
‫ויש הרבה אמת שלא כתובה פה.‬
‫למשל, את אישה טובה.‬
‫אישה נאמנה.‬
‫אלוהים, היא כמו סרטן.‬
‫תפסיקי לקרוא, קרלוטה.‬
‫מה שחשוב זה שאני יודע מי את.‬
‫אבל את יודעת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מה אתה עושה שם?‬
‫תיכנס.‬
‫צדקת. ליאו עבד עלינו. הם בים.‬
‫חבל.‬
‫חשבתי לצרף אותו לצוות שלנו.‬
‫עושה רושם שקרלוטה כישפה אותם.‬
‫חכה. אל תלך.‬
‫איזו אתה מעדיף?‬
‫תגיד לי.‬
‫את זאת.‬
‫תעזור לי?‬
‫תכין הכול ליציאה.‬
‫איניגו.‬
‫קרלוטה!‬
‫בוקר טוב.‬
‫היה לך סיוט?‬
‫לא צריך לכוון אלינו נשק.‬
‫אתם בסדר?‬
‫תן לה הכול.‬
‫עמוד שם.‬
‫על הרצפה.‬
‫הוא ניסה להרוג אותי.‬
‫הוא שבר לי את היד.‬
‫חבל שלא תוכלו לראות את האוצר במו עיניכם.‬
‫כל זה בשביל האוצר? באמת?‬
‫אולי פשוט תחזירי לנו את הכסף?‬
‫אני מצטערת, יקירתי, אבל…‬
‫לא בא לי.‬
‫איך היא מצאה אותנו?‬
‫בטח בעזרת החרא הקטן שיושב לידי.‬
‫שהתגלה שהוא בוגד.‬
‫הוא לא.‬
‫ליאו היה איתנו כל הזמן.‬
‫הוא רק נתן לך להאמין שהוא איתך.‬
‫חמודים.‬
‫אתם מספרים אחד לשני הכול, נכון?‬
‫את יודעת שאני תפרתי אותך כשנפצעת?‬ ‫-כן.‬
‫ואתה? סיפרת לה על הלילה ההוא?‬
‫או שהזדיינת איתי כחלק מהתוכנית?‬
‫אז אתם לא באמת מספרים הכול.‬
‫אני לא מבין. אם לא ליאו, אז מי?‬
‫אינס.‬
‫לא, לא. אלכס אצלם, אבל לא אמרתי להם כלום.‬
‫אלכס באמת אצלם?‬ ‫-אלכס?‬
‫טוב, אם אבא שלי לימד אותי משהו,‬
‫זה לא להמר הכול על סוס אחד.‬
‫מיגל הביא אותי הנה.‬
‫מה?‬
‫לא, אני לא…‬
‫אוי, איזה מטומטם.‬
‫הכונן.‬
‫קרלוטה, את באה איתנו.‬
‫כל השאר, למחסן.‬ ‫-ואלכס?‬
‫לא יודעת.‬
‫אני אחשוב על זה.‬ ‫-מה?‬
‫רחינה, בואי נדבר.‬ ‫-תירגעי.‬
‫סגור את הדלת.‬ ‫-לא!‬
‫אנחנו נשבור לך את היד השנייה!‬
‫ליאו.‬ ‫-בן זונה!‬
‫די, ליאו.‬
‫אוקטביו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חדשות טובות.‬
‫השטח פנוי.‬
‫אני אפתח את הדלת, ונצא מהחדר המזוין הזה.‬
‫אז קדימה, לעבודה!‬ ‫-כן. על הזין.‬
‫קדימה.‬
‫זה פשוט קצת קשה.‬
‫לא הצלחתי לפתוח.‬
‫הם חסמו אותה מבחוץ,‬ ‫ושמו עליה משקולת של טונה.‬
‫צריך לפתוח חור.‬
‫איך? עם האגרופים שלנו?‬ ‫-לא. לא עם האגרופים.‬
‫לא משנה איך, צריך לצאת מפה.‬
‫עליי. אין בעיה.‬
‫אין מצב! אתה מוכן לסוף העולם, אחי.‬
‫חייל הוא חייל, והוא…‬
‫והוא צריך עזרה.‬
‫היי, למה לא אמרת כלום? היינו עוזרים לך.‬
‫באמת חשבת על זה? את יכולה לספר לנו.‬
‫סיטלאלי, אני מוכנה לעשות הכול בשביל אלכס.‬
‫ובשבילכם.‬
‫ואנחנו בשבילך.‬ ‫-אנחנו פה.‬
‫טוב, בואו נגמור עם זה.‬
‫זוזו הצידה.‬
‫לא.‬
‫רחינה, לא.‬
‫אני אקח אותך ליהלום.‬ ‫אני אעשה הכול. בבקשה, לא.‬
‫צריך לסגור את כל הפינות.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רואה את המטרה.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אתה לא חייב. בבקשה, מאנו.‬
‫תירה.‬ ‫-לא. בבקשה!‬
‫לא!‬
‫אוי, אלוהים. מה זה היה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה זה היה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫משהו פגע בנו, לא?‬
‫מה הוא עושה?‬
‫הוא מרגיש את הרטט.‬
‫הייתי אומר שזה היה טיל פייק, 40 מ"מ.‬
‫נייד.‬
‫מה, מה? פגע בנו טיל?‬
‫נכון.‬ ‫-זה רע?‬
‫אני חושב שזה לא טוב‬ ‫להיפגע מטיל. אתה לא חושב, מיגל?‬
‫בכל אופן, אם הוא פגע‬ ‫מעל קו המים, אין סיבה לדאגה.‬
‫אה, מעל קו המים.‬
‫יש סיבה לדאגה.‬
‫איזה חרא.‬ ‫-אני אביא פטיש.‬
‫קו המים המזוין!‬
‫נכנסים הרבה מים!‬ ‫-זוז אחורה, מיגל!‬
‫תתניע.‬
‫קדימה!‬ ‫-היי, היי!‬
‫מהר, אוקטביו!‬
‫קדימה!‬
‫יש עוד מים!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה, קדימה.‬ ‫-היי!‬
‫היי, היי!‬
‫הספינה זזה!‬
‫היא מתהפכת!‬
‫אני אחזיק אתכם.‬ ‫-עוד מים.‬
‫עכשיו.‬ ‫-תחזיקו חזק!‬
‫קדימה!‬ ‫-אנחנו טובעים!‬
‫תעזרו לי!‬
‫זהירות, אוקטביו! אל תפגע באינס!‬
‫קדימה, אוקטביו!‬ ‫-קדימה!‬
‫הספינה נוטה עוד יותר הצידה!‬
‫תחשבו על משהו, זה לא עובד!‬
‫אוקטביו!‬ ‫-מה נעשה?‬
‫אני צריך לעשות מה שעשיתי במטוס!‬
‫מה עשית במטוס?‬
‫הספינה נוטה יותר מדי!‬
‫הדלת לא נפתחת!‬
‫אנחנו הולכים למות!‬
‫מה היית עושה אם היינו עכשיו בפריז?‬
‫זה לא הזמן.‬ ‫-אז מתי, לוקאס? אני צריכה לדעת.‬
‫מה אם הייתי הכי חשובה לך?‬ ‫מה אם הייתי בתוכניות שלך, אם היית זוכר,‬
‫והיינו עכשיו במגדל אייפל או…?‬
‫אני לא הולכת למות פה‬
‫ולתת לכלבה הזאת…‬ ‫-קדימה, אינס!‬
‫…להחליט מה יקרה לבן שלי!‬ ‫-קדימה!‬
‫בדיוק, אינס!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫אינס!‬ ‫-קדימה!‬
‫אינס!‬ ‫-חזק, אינס!‬
‫בדיוק! קדימה!‬
‫זה חומר נפץ.‬
‫אנחנו עלולים לטבוע, אבל אין ברירה.‬
‫כן? בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫מופעל!‬
‫כולם למטה!‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬