Timpul trece.
Unde e aurul?
Calmează-te, bine?
Calmează-te!
Dedesubt, deasupra, trăiește furnica.
- Dedesubt, deasupra… - Ce?
- Taci, Juan, ne aude. - Ce a spus?
Nimic.
Dedesubt…
- Moșul știe unde e aurul. - Moșul?
Fii respectuos! E printre cei mai prestigioși arheologi.
Vorbiți sau va fi răposatul cel mai prestigios arheolog.
Bine, gata.
Bine.
Sub hotel, e o peșteră. Am găsit aurul datorită crucii tale.
Nu, dar…
Știi ce greu i-a fost lui Miguel să găsească comoara.
La naiba cu Miguel!
Prefer să nu mor.
- Dedesubt… - Prea bine.
Du-mă în peșteră!
- Ce e? - Nu știu.
- Nu știi? - Nu știu.
A vândut casa și a plecat cu iubitul.
- A vândut casa? - Da.
- Și frații mei? - Sunt bine.
Sunt acasă, cu mama. Nu-ți face griji!
Bine.
Nu te obosi! Au schimbat încuietoarea.
Când au făcut asta?
Verific ușa din spate.
- Crezi că n-am verificat? - Mă uit.
Salut!
Germán, iubitul lui Citlali.
Lucas.
Acolo.
Deschide ușa!
Să nu faceți vreo prostie!
Mai întâi doamnele.
Hai!
Hei, e Miguel!
Stai pe loc! Nu te mișca!
Aruncă arma! Arunc-o!
- Blondino. - La perete.
Dă-mi pistolul!
Intră acolo!
Dă-mi…
Treci dracului înăuntru!
V-am spus să nu faceți vreo tâmpenie.
Hai!
Ești sigură?
Regula nr. 6: trebuie să știi să improvizezi.
Dar vor deveni agresivi.
Ne vedem mai târziu.
Cum spunea Wilson: câte o problemă pe rând.
- Să mergem! - Ne anunți.
- Mama mă-sii! - E adevărat.
- Miguel, unde ai fost? - Am avut o problemă.
Cum e tata?
Bine, dar nu datorită ție.
Ce ai pățit?
Îmi pare rău.
Am rupt-o.
Cum?
- Am căzut. - Cum?
- Pe role. - Nu știi să mergi.
De-aia am căzut.
Chem un doctor.
Știu cine a păstrat comoara.
În tot timpul ăsta, i-am urmărit pe Gerónimo, pe Cortés, pe Gonzalo…
- Nu era la ei. - Nu mă întrerupe!
Mai știi ce-a spus șamanul?
A spus multe lucruri.
Mayașa care le-a cumpărat libertatea de la spanioli.
Bine, gândește-te!
Ce femeie ar putea avea atâta putere?
Bărbații fuseseră uciși în luptă.
Femeile au supraviețuit.
Zazil.
Zazil. Soția lui Guerrero.
Trebuie să aflăm unde a ascuns-o.
Da, e logic.
N-am citit despre asta.
Pentru că istoria e mereu scrisă de bărbați.
Miguel? Hei…
Miguel?
Hei!
BANDIȚI
Laureana Wright de Kleinhans.
Jurnalistă, scriitoare.
Precursoare a feminismului în Mexic. Născută în Taxco de Alarcón în 1800.
S-a devotat studiului femeilor ca Zazil.
Documentele ei nu au fost luate în considerare…
- Inés nu vine? - …multe s-au pierdut,
- …dar există o compilație. - Nu dau de ea.
Lilí ne spune, iubește istoria.
Nu-mi place istoria, ci planurile.
Am un plan.
Un plan elegant, urban și fără țânțari.
Mergem la o licitație.
O licitație legală sau „trafic ilegal de obiecte istorice”?
Trafic ilegal de obiecte istorice, desigur.
Pentru acest trafic ilegal vom avea nevoie de bani. Mulți bani.
Sunt gata.
- Bună seara. - Bună seara!
Planul principal: cumpărăm obiectele Laureanei Wright
și ieșim în liniște pe ușă.
E plictisitor.
Uneori, e cea mai inteligentă opțiune.
Ești gata, scumpo?
Scumpo?
Bună seara!
Mulțumesc.
Tot cred că tocurile nu sunt necesare.
- Bună seara! - Bună!
Îmi plac.
- Ți se potrivesc. - Mai ușor.
- Bună seara, domnule! - Bine.
Aveți grijă de banii mei, bandiților! Ne cunoaștem.
Mulțumesc.
Totul e gata.
Am intrat. Fiecare pe poziție.
Suntem pe poziții.
LICITAȚII CLAVÉ
Leo, mă auzi?
Nenorocitul de Ariel.
Aproape că uitasem de el.
Înveți repede, Bandolis.
Școala de bandiți.
Știți că toți auzim ce se zice în microfoane.
Leo, e rândul tău.
Lucas, pun camera.
E pe poziție.
Văd totul.
Licitezi pentru mine.
Cauți pe cineva?
Nu.
Bună seara tuturor!
E o plăcere să vă avem din nou aici.
De data asta, vă aducem o colecție, zic eu, impecabilă.
- De asta am venit. Fiți pe fază! - Piese exclusiv pentru acest grup select.
Primul articol
e o compilație cu scrieri nepublicate ale Laureanei Wright.
Această femeie din Taxco nu a fost cunoscută
doar ca precursoare a feminismului mexican…
- Licitez. Vreau, da? - …pentru jurnalismul…
Nu. Licitez eu. Am experiență în domeniul ăsta.
Prețul de pornire e de 20.000 de dolari.
Oferă cineva 20.000 de dolari?
Mulțumesc, domnule. Bun-venit! 20.000.
Oferă cineva 30.000? 30.000 de dolari.
30.000 de dolari, domnișoara din spate.
- Mulțumesc. Se oferă 40? - Hai, Ariel!
40.000 de dolari.
Cineva? 40.000 de dolari. Mulțumesc mult.
40.000 oferă domnul. Se oferă 50?
50.000 de dolari oferă domnișoara. Mersi.
- Ce porcărie! - 60.000?
- Merge grozav. - 60.000 de dolari…
- Chiar ne trebuie scrierile ei? - De ce am venit?
Nu valorează atât.
- Valorează cât spun eu. - Ce e?
La naiba, licitez eu.
Oferă cineva 60.000?
- Boule. - 60.000.
- Nu dau atât. Prea mult. - Ariel?
50.000 de dolari o dată…
- Trebuie. Ariel. - Nu.
- Pot licita? - 50.000, de două ori.
Ariel, ridică mâna!
- De trei ori. - Se închide.
- E invers. - Scuze.
Vândută cu 50.000 domnișoarei.
Felicitări! Minunat.
Te-am supraestimat. Trecem la planul de rezervă.
Planul de rezervă?
Îmi place mai mult planul ăsta.
Și planul principal?
N-a existat, aveam nevoie de tine ca să intrăm.
Sunteți demenți. Nu puteți fura piesa. Veți muri toți.
Relaxează-te!
Vești proaste. Gata planul de rezervă, trecem la cel secret.
Bine, planul secret?
Și mai bine!
Ador planul secret.
Care e planul secret?
Să te excludem pentru că te-ai cuplat cu Regina.
Nu știu nicio Regina.
Mereu își marchează vitele.
Stați, domnule!
Stați!
Fără mine, nu aveți fonduri.
Te înșeli.
Ăsta e avantajul planului secret.
POLIȚIA DE STAT
Ce…
Doi.
Unu.
E liber.
LUMINI - DEZACTIVATE
Păstrați-vă calmul!
- Cu calm! - Ce e asta?
Avem o echipă de pază de rezervă.
- Vai, nu! - Totul e sub control.
Nu știu ce se întâmplă, dar rezolv eu problema.
Citlali, undă verde.
Ridică-te!
Patru pași la stânga.
Unu, doi, trei, patru.
Acum, patru pași la dreapta. Unu, doi…
Stai!
Trece cineva. Nu respira!
Calmați-vă, vă rog!
Gata. Du-te!
Încă un pas.
Încă trei și jumătate la dreapta.
Unu, doi, trei.
Încă unul, mai mic. Așa.
Acolo, în stânga. Ia-o!
- Liniștiți-vă! - Ai luat-o.
Gata, înapoi. Întoarce-te!
Trei pași înainte.
Unu, doi, trei.
- Patru la stânga. - Aprindeți luminile!
Doi, trei, patru. Încă patru la stânga.
Trei.
Ești lângă scaun. Așază-te!
- Ai venit? - Doamne! Ce s-a întâmplat?
Gata. Și celălalt.
- L-ai luat? - Am reușit. Pregătiți-vă!
Să văd!
Mai aprindeți luminile?
- Ce naiba? - Luminile se reaprind în trei, doi, unu.
În curând, vom continua cu…
Ce pot să spun? Mulțumesc mult pentru răbdare și înțelegere…
Nu mișcați!
Poliția de stat!
- Judiciara! - Crime financiare!
Toate trei!
Licitație ilegală. Nimeni nu mișcă!
Ups!
Fain!
Avem 200.000 în total.
- N-ai numărat mitele. - Miguel!
Octavio, de ce ai tras?
Eram motivat.
Vai, nu!
Calmează-te!
Sunt calm mereu.
Tipul ăla mi-a rupt mâna.
Nu mersul pe role?
- Nu știu să merg. - Știam asta.
Dați-mi ce ați luat!
Cum vrea Regina să găsesc comoara
- …dacă n-o pot căuta? - N-are încredere.
- Mâinile sus, boule! - Haide!
- Ce ușurare! - Haide!
- Pepa, porți creion de ochi. - Taci!
- Hei! - Dați-mi ce ați furat!
- I-o dau, mai vine cineva? - Dă-i-o!
Repede!
- Pepa, ia-o, am mâna ruptă. - Săracul de tine!
Nu eram prietene?
Suntem prietene, Lilí. Suntem.
Mersi pentru asta, prietena mea!
- Hai! - Hai!
Ce femeie!
Valea!
Puteam să fi făcut altceva.
- Încă am gloanțe. - Dar erau prea mulți.
- Da. - Așa e.
Mai bine ea decât Regina.
Perfect, minunat, spectaculos. Acum iar nu avem nimic.
Și acum, Miguel?
- Să plecăm înainte să vină poliția! - Da.
Ești bine?
Îmi pare rău.
Cum adică îți pare rău? Ne-am speriat.
A fost o problemă.
Au luat-o contrabandiștii din junglă.
Ați luat-o?
Se pare că nu.
Bine.
Scrierile alea oricum nu-i vor duce nicăieri.
Așa crezi?
Lacrima de foc nu va fi expusă în muzeul tău.
Nu se poate.
Mi-au furat 200.000 de dolari.
Nu e problema mea.
Te-au prins.
N-am ce face cu tine.
Asta nu e problema mea.
Deci chiar ești „nenorocitul de Ariel”.
Ai grijă!
Nici eu n-am nevoie de voi.
Hei, copii! Ce faceți? Cum sunteți?
Când se întoarce mama?
V-am spus că nu știu. O cunoașteți.
Și când mergem acasă?
Când e gata cea pe care o cumpăr. Mai știți ce v-am zis?
Mie îmi plăcea cea veche.
Și mie. Era grozavă.
Uneori, trebuie să mergi mai departe.
Ascultați de mama lui Germán, da?
Spălați vase, faceți patul, mulțumiți!
Dacă vă laudă, vă aduc surprize de care vă plac.
Am de gând s-o întreb.
Bine?
- Vă iubesc. - Pa!
OCTAVIO MOBIL
Du-te sus!
Du-te sus și fă-ți curat în cameră!
Hai!
Nu a fost vina lui.
Ce?
Octavio. N-a fost vina lui. Ci a mea.
Lasă asta!
Du-te sus!
E arsenic.
N-aș risca.
Alex vine cu mine.
Vin!
Vin am zis!
Deja vi s-a făcut dor de noi?
Nu știi ce să faci cu ce ne-ai furat.
Te dai mare și deștept.
Poate.
Să-i chem pe ceilalți?
Simțiți-vă ca acasă!
Dacă găsim aurul, vă oferim 20%.
Vrem 57%.
- Da, sigur. - Pepa…
Nici în visele tale.
Cincizeci și șapte e un număr ciudat.
Bine.
Pepa, noi suntem o echipă mare.
În plus, noi vom duce greul.
20% e procentul maxim pe care-l vei primi.
Fără capcane.
Ce durere de cap, fir-ar să fie! Sunt om de acțiune, nu de citit.
Și literele sunt mici.
Poate vrei o lupă cu dioptrie mai mare.
Nu. Sigur că nu, lupa nu are dioptrie.
Dacă ar avea, ar fi grav.
Oricum, e inutil.
N-are sens.
Nu putem renunța acum.
E o alegere să nu poți.
Am găsit.
Cred.
Aici.
Da.
„Mereu a existat un interes
în a le priva pe femei de educația academică.
Unul dintre puținele texte găsite în spaniolă,
scris de o mayașă, e datat din anul 1550.
«Plâng când văd ce i-au făcut poporului meu așa-zișii cuceritori.
Pentru fiecare frate eliberat, ei mai prind doi.
Înțeleg că e o luptă pierdută.
Mă întorc la rădăcini.
Merg acolo unde ni s-au retras strămoșii,
pe Insula morților.»”
Semnat de…
Zazil Há.
Insula morților.
Știu unde e.
FURTUNA ALVARADO, VERACRUZ
Ce surpriză!
Merg cu voi să găsiți comoara.
Și Alex?
E cu tatăl lui.
Bine.
Avem 200.000 $ pentru tine.
Știu că nu-s destui,
dar ar putea valora ceva.
De unde îi aveți?
I-am furat de la Ariel la licitație.
Ariel.
Banda e de acord să-i păstrezi tu.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Bun-venit în aventură!
Necropola asta aparține perioadei clasice.
Cred că a fost construită între 600-1200…
Sunt mai mult de o mie de morminte. Cum îl găsim pe al lui Zazil?
Nu știu.
Ești sigur că Lacrima de foc va fi acolo?
Nu, nu știu.
Da. Nu mă mir.
Nu, nu știu.
Am primit un mesaj.
Vă las.
Nu, rămâi!
Mă duc să iau aer.
E de la Regina.
Spune-i
că ne-am blocat și că nu găsim nimic în scrierile Laureanei.
Crezi că e bine să-i mințim?
Am nevoie de timp.
Pot să negociez cu ea când am diamantul.
Bine.
Dacă Zazil s-a hotărât să le elibereze pe sclave cu aurul ăla?
Nu știu. Poate că n-a rămas mult aur de împărțit.
Da.
Dar mai bine nu le spunem celorlalți.
Hei!
Pot să stau și eu?
Mersi.
Ce fac frații tăi?
Sunt bine.
Da.
Acum sunt la adăpost, dar mâine nu știu cum va fi.
Îmi fac griji pentru ei.
Ce noroc au…
că ești lângă ei.
Mulțumesc.
Nu am înțeles cum de m-a observat pe mine cel mai grozav om pe care l-am cunoscut.
Lucas.
Nu doar că m-a observat.
A vrut să fie cu mine și m-a așteptat la Paris.
Mi-e teamă să nu fiu cum te aștepți.
N-am putut nici să fac ce mi-ai spus,
să mă cunosc mai bine înainte de a începe o relație. Și…
sincer, nu știu nimic despre mine.
Dar știu că vreau să fiu cu tine.
Nu vreau să-mi mai fie teamă.
Promit.
N-ai nimic de zis?
Spune-mi ceva, orice!
MESAJE NUMĂR NECUNOSCUT
TRIMITE LOCAȚIA DACĂ VREI SĂ-ȚI MAI REVEZI FIUL…
Fir-ai…
Vrei să mănânci?
Nu mi-e foame.
Îmi permiți?
Iartă-mă, Inés!
N-aș face nimic
care să-l pună pe Alex în pericol.
Doar știi asta.
Știu și că nu sunt o influență bună pentru el. Asta e clar.
Doar că
e talentat.
Și văd asta. Deci,
îmi imaginez că…
Nu știu, în viitor, ar putea deveni…
Nu știu, Bandit. Ceea ce ar fi greșit.
Nu, nu e un lucru bun, dar…
Nu știu, pe mine nu a avut cine să mă învețe.
Îl văd și încep să fiu derutat, apoi încerc să-mi asum
un rol care nu-mi aparține.
Știu că nu am ce să vă ofer.
Dar mi-aș da viața pentru voi.
L-au răpit pe Alex.
Ce?
Cum adică?
Cine l-a răpit?
Regina.
Târfa care ne-a furat banii.
Ei n-au încredere în Lilí, vor să-i ajut să găsească comoară.
Sau rămân fără Alex.
Stai liniștită!
Va fi bine.
Iată-ne din nou:
pe o corabie, căutând o comoară.
Da, dar fără TiWi.
De ce te porți așa?
Ce-i aia?
Tu ești.
Carlota.
Te-ai văzut cu Regina.
Da.
Poate că nu ți-am spus tot adevărul, dar nu te-am mințit niciodată.
Stickul acela nu schimbă ce am trăit noi împreună,
ce știi despre mine.
Nu știu nimic despre Carlota. Nu știu cine e.
Nu știu dacă e escroacă, hoață,
criminală…
I-ai ucis tatăl, nu? De asta te urăște.
Îți dai seama ce face, nu?
Te manipulează ca să ne dezbine.
- Asta face. - Și tu faci la fel.
Mă manipulezi.
E complicat.
Sigur că e complicat. Mereu e complicat cu tine.
E al tău.
Carlota.
Atenție la stâncile alea!
Sau vrei să scufunzi nava?
Nava deja s-a scufundat.
Câtă intensitate!
Atâta bătaie de cap și nici nu mă iubește. De câte ori ai spus asta?
Știai deja cum e.
Normal că nu-ți spune totul.
- Toți avem secrete. - Ce?
- Acum o aperi.
- Nu. - Ba da.
Ai urât-o.
Am ajuns s-o iubesc puțin. Până la urmă.
În plus, sunt în mintea ta.
Dispare,
se întoarce.
Și de la capăt. Dispare și se întoarce cu un tip.
Am înțeles acum.
- Ce? - Nu, serios.
- Ce? - Asta e buba.
- Nu. - Ba da.
Nu sunt genul ăla de om. Nu.
Nu.
În plus, nu e vina lui. Îmi place.
E ciudat. Bandolis e foarte ciudat, dar îmi place.
Iar ești gogoman.
Ce mai e?
Supără-te!
Enervează-te!
Nu e nevoie să fii mereu omul conciliator, omul calm.
Se vede că te macină.
E în regulă să dai naibii totul.
Așa e sănătos.
Ce e asta?
DON ÍÑIGO VALDÉS, UCIS
Nenorocita naibii!
Boala mamei mele, spitalul de psihiatrie.
HALUCINAȚII VIZUALE
Viața mea încape pe un stick.
Carlota, nu citi! E o porcărie.
- Aproape totul e adevărat. - E mult adevăr care rămâne nespus.
Faptul că ești om bun.
Și loial.
Doamne, e precum cancerul.
Nu mai citi, Carlota!
Important e că eu știu cine ești.
Dar tu știi asta?
Nu.
Ce faci acolo?
Intră!
Ai avut dreptate. Leo ne-a păcălit. Sunt pe mare.
Mare păcat!
Mă gândeam să-l adaug în echipă.
Carlota îi vrăjește.
Stai! Nu pleca!
Care-ți place mai mult?
Spune-mi!
Aceea.
Mă ajuți?
Pregătește totul!
Íñigo!
Carlota!
Bună dimineața!
Coșmar?
Nu e nevoie să fim țintuiți.
Sunteți bine?
Dă-i-o!
Stai acolo!
La podea.
- Tipul ăla a vrut să mă omoare. - Mie mi-a rupt mâna.
Păcat că nu veți vedea comoara cu ochii voștri.
Toate astea pentru comoară?
Dă-ne banii înapoi și gata!
Îmi pare rău, draga mea…
dar nu am chef.
Cum ne-a găsit?
Pariez pe gunoiul de lângă mine.
- Care s-a dovedit a fi trădător. - Nu el.
Leo a fost mereu de partea noastră.
Te-a păcălit până acum.
Ce drăguț!
Voi doi vă spuneți totul, nu?
- Știi că eu ți-am cusut rana? - Da.
Și tu? I-ai spus despre noaptea aia?
Sau să mi-o tragi a făcut parte din plan?
Deci nu vă spuneți totul.
Nu înțeleg. Dacă nu a fost Leo, atunci cine?
Inés.
Nu. Îl au pe Alex, dar n-am spus nimic.
- Chiar îl au pe Alex? - Alex?
Tata m-a învățat ceva: să am mereu variante de rezervă.
Miguel m-a adus aici.
Ce?
Nu, eu nu, eu…
Ce cretin sunt!
Stickul.
Carlota, vii cu noi.
- Restul, în magazie. - Și Alex?
Nu știu.
- Mă mai gândesc. - Ce?
- Regina, hai să vorbim! - Calm!
- Închide ușa! - Nu!
Îți rupem cealaltă mână!
- Leo. - Cretinule!
Gata, Leo!
Octavio!
Ce faci?
Vești bune.
Au plecat.
Deschid ușa și plecăm naibii de-aici.
- Așa! Treci la treabă! - Da.
Acum.
Se deschide mai greu.
N-am putut.
E încuiată și au pus și o greutate.
Trebuie să facem o gaură.
- Cu ce? Cu pumnii? - Nu, așa nu se deschide.
Mă rog, trebuie să ieșim.
Mă ocup eu. Nu-ți face griji!
Nu se poate! Ești pregătit pentru sfârșitul lumii.
Un soldat e soldat…
Și mereu e la scăldat.
De ce nu ne-ai spus? Te-am fi ajutat.
Chiar aveai de gând s-o ajuți? Recunoaște!
Citlali, aș face orice pentru Alex.
Și pentru voi.
- Și noi, pentru tine. - Suntem aici.
Nu uita asta!
Bine, să terminăm odată!
Faceți loc!
Nu.
Regina, nu face asta!
Te duc la diamant. Fac orice. Te rog, nu!
Nu lăsa lucruri neterminate!
Te rog!
Ținta e în raza vizuală.
Nu face asta!
Nu e nevoie. Te rog! Mano.
- Trage! - Te rog, nu!
Nu!
Doamne! Ce s-a întâmplat?
Ești bine?
- Ce naiba a fost asta? - Nu știu.
Am fost loviți?
Ce face?
Simte vibrația.
Aș spune c-a fost o Pike, de 40 mm.
Portabilă.
Ce? Am fost loviți de o torpilă?
- Da. - E de rău?
Cred că nu-i bine să te lovească torpile. Tu ce zici?
Dacă a lovit deasupra liniei de plutire, nu e motiv de îngrijorare.
Deasupra liniei de plutire.
E motiv de îngrijorare.
- Drace! - Aduc ciocanul.
Linie de plutire nenorocită!
- Intră multă apă. - Înapoi, Miguel!
Pornește!
- Lovește-l! - Hei!
Repede, Octavio!
Lovește tare!
- Multă apă! - Mai tare!
- Lovește-l! - Hei!
Hei!
Se mișcă!
Se răstoarnă!
- Vă țin eu. - Mai multă apă.
- Bine! - Țineți-vă!
- Tare! - Ne scufundăm!
Ajută-mă!
Ai grijă, Octavio, n-o lovi pe Inés!
- Lovește tare, Octavio! - Mai tare!
Se înclină mai tare!
Gândiți-vă la altceva, asta nu merge!
- Octavio! - Ce facem?
Voi face ca atunci când am aterizat!
Ce ai făcut atunci?
E prea înclinată
Nu se deschide!
Vom muri!
Dacă am fi la Paris acum?
- Nu e momentul potrivit. - Când, Lucas? Vreau să știu.
Dacă aș fi prioritatea ta? Dacă m-ai fi inclus în planul tău,
iar acum am fi la Turnul Eiffel sau…
N-am de gând să mor
- …în timp ce scârba… - Haide!
- …alege ce să facă cu Alex! - Hai!
- Așa, Inés! - Lovește!
Mai cu viață!
- Inés! - Hai!
- Inés! - Lovește tare, Inés!
- Haide! - Am ăsta.
E un explozibil.
Ne-am putea scufunda, dar n-avem de ales.
Da? Bine.
- Da. - Da.
Bine.
Activat!
Toată lumea, jos!
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă