Po letech osvobozování svého lidu od Španělů Zazil zmizela.
Nejsou žádné oficiální záznamy, ale říká se, že odešla do domova na vodě.
Na ostrov, na který zapomněli i bohové.
Protože tam…
mohou odpočívat jen mrtví.
Carloto?
Carloto, posloucháš mě?
Vítej na Ostrově mrtvých.
Víš…
to jméno uctívá tvé přátele.
Jdeme.
Zkusíme najít hrobky.
Slyšela jsi. Jdeme.
Inés!
- Jsi v pořádku? - Octavio…
- Dobrý? - Leo!
Sundej si tu bundu! Vím, že ji miluješ, ale zabije tě!
- Migueli, dobrý? - Migueli!
- Kde je Lucas? - Nevím!
Kde je Citlali?
Lucasi! Citlali!
Lucasi! Co to děláš? Jdeme!
- Lucasi! - Nemůžu.
- Lucasi, podívej se na mě!
Podívej se na mě. Věříš mi? Jsem tady.
Zvládneš to? Dobře.
Raz, dva, tři!
Lucasi!
Tamhle!
- Lucasi! - Jste v pořádku?
- Dokázals to! - Dokázal jsem to!
- Šetřete síly, jsme daleko od břehu. - Jo, musíme plavat.
- Jsou tu žraloci a hrozí podchlazení. - Co? Žraloci?
- Ne! - Jsou tu žraloci?
Neděste toho kluka!
Nic tu není! Jen rybičky!
Můj batoh!
Octavio! Co vyzvednout člun?
- Neměl jsi tam Zodiac? - Jo, ale zapomeň na něj!
- Je 15 metrů pod vodou. - Jen 15 metrů?
- Jdu pro něj. - Počkej, Citlali! Jdu já!
- Dobře. - A teď!
- Ne, počkej! Citlali! - Citlali!
Citlali!
Stopuju čas!
Pořád tě baví být její loutka?
Celý život tě využívá na špinavou práci. A ty ji necháš, protože jsi jí posedlý.
Ty jo! Musí to být ponižující.
Musíš mě pustit.
Dlužíš mi to.
Není to super?
Jako když jsme jako děti hledali poklady.
Jasně, já zapomněla. To hrál táta jen s tebou.
Ta tvoje traumátka.
Spíš mi to připomíná, jak jsi mě nutila chodit všude s tebou.
Když si se služkami hrál táta, proč bych nemohla i já?
Žádný blbosti.
NÁRODNÍ ARCHEOLOGICKÝ ÚSTAV
Dobrý den.
Je mi líto, ale vše je zavřené. Tady být nemůžete. Promiňte.
Co prosím?
Hele, máme káru.
Mano, seber mu vysílačku.
Jak je to dlouho?
Pět minut a patnáct sekund.
Cože? To je dlouho!
Citlali!
- To je zlý. Nevidím ji. - Nestalo se něco?
Co když nevyplave?
Rozhodně vyplave! Jestli to někdo zvládne, tak ona!
Zvládne to.
Ona to zvládne!
- Jak je to dlouho? - Zvládne.
- Pět minut a čtyřicet sekund! - Zvládne to.
Ona to zvládne.
Svoboda!
Citlali, jsi nejlepší! Paráda!
- Jste milí. - Jo!
- Octavio, je mi líto tvojí lodi. - Nevadí, budou další.
PĚKNÁ BANDA
Je mrtvý.
- Fakt? - Díky, Octavio.
- Co bychom si bez tebe počali? - Chcete pokračovat beze zbraní?
- Dohlídnu na člun, aby neodplaval. - Hele. Teď se nemůžeme rozdělit.
Chceš zůstat sám?
Zabili jednoho, zabijou všechny.
Musíme je sledovat z dálky, nepřibližovat se.
Vidím stopy Jeepu.
Musel být jeho.
Alespoň známe směr.
Promiňte.
Odpočívej v pokoji.
Zazil, kde jsi?
Netušíš, kde je ta hrobka, že?
Nenašli ji.
Musí být mezi těmi nezařazenými.
Slyšeli jste. Najděte ji!
No tak! Rozdělte se!
- Migueli. - Co?
Alespoň není těžký je sledovat.
No tak, nezastavujte.
- Lucasi. - Lucasi, nedívej se.
Žiju ve vlastní bublině.
Nehodlám tu přespávat. Buď tu hrobku najdeme, nebo…
Nebo co?
Co ještě mi sebereš?
Měla jsem nechat žít Miguela Moralese.
Věděl by, jak ji najít.
Migueli…
Co bys hledal?
Vlnovec.
Jděte za ní!
Pohyb!
- Zpátky ke kořenům. - Krása. A co teď?
Může to být doslovné.
Vlnovce jsou posvátné stromy. Miguel mi to říkal tisíckrát.
Zazilina hrobka může být tady.
Sakra, už jste to někdy viděli?
- Migueli… - Hej.
Omlouvám se,
ale je to něco.
Výborně, Lilí. Samozřejmě je to pod vlnovcem.
Vlnovce byly posvátné. Spojení mezi Xibalbá a nebem.
- I když to není nebe jako… - Nejdeme?
- Co? Jako kam? - Pro Lilí. Je támhle.
- Ale nesmíme moc blízko. - Jasně. Opatrně, ať ji nezabijou.
- Nebo Citlali, Lucase, Octavia… Toho ne. - Hele.
Ne.
Zazil.
Výborně, dobrá práce, Lilí.
Něco tu je.
Truhla.
Další kus s Cortésovou značkou.
Řekni, že to není vše.
Nějaký svitky.
Ani stopy po Ohnivé slze. Nikdy nic nenajdeme.
Nic nenašli. Poklad tam není.
Možná je to ta stopa k nalezení diamantu.
Každou chvíli tu začne být rušno.
Tu bednu vezmeme s sebou. Snad na něco přijdeš.
Koho by to napadlo?
My dvě pohromadě.
Jako za starých časů.
Promiňte!
Co si dáš? Cuba Libre, mezcal, carajillo?
Dobrý den, co si dáte?
Mojito a Cuba Libre.
- Připijeme si na minulost. - Hned to bude.
- Dobrý den. - Dobrej.
- Zdravím. - Policie.
Chci vám položit pár otázek.
Tu servírku máme.
- Víte, co musíte udělat? - Ano.
Ty jdeš se mnou. Na.
- Hodně štěstí. - Pohyb.
Hodně štěstí.
Co máš?
Tohle.
- Tohle? - Můžu otevřít cokoli.
Profesionální, ne?
Zásadní je opatrnost. Zachovej klid.
Co tohle?
Ne.
Ne?
Tohle rozhodně ne.
Ne, tohle je krám.
Tohle je moc malý.
- Nevešli bychom se tam. - Dozadu.
- Byli bychom vidět. - Jasně. A zmokli bychom tam.
Tohle. To modrý. Je perfektní.
Připomíná mi auto rodičů.
- To černý je lepší. - Jak to?
Protože tahle barva je na prd.
Nevím, jakou barvu mělo auto vašich, ale pokud tuhle, neměli vkus.
A tohle je mnohem novější. Nevěřil bys, ale jeho zabezpečení je k smíchu.
Je horší než u tohohle. A je větší. Já to zařídím. Ty řeš motorky.
Dobře, kapitáne. Ukážu ti, jak se to dělá.
- Uvidíme, kdo ho otevře první. - Dobře.
Jdu na to.
Nesmíme být vidět, Lucasi.
- Přitahujeme pozornost. - Jdi normálně.
Však jo.
Támhle.
- Potřebujeme křížový šroubovák. - Koupil jsem je přes internet.
Jsou parádní.
Křížový šroubovák.
- Dělej, Lucasi. - Křížový šroubovák.
Šroubovák.
To je vodováha.
Křížový šroubovák? Je to dobře postavený.
Zazil utratila všechny peníze za otroky.
Naivka.
Osvobodila svůj lid.
Neosvobodila.
Osvobodila pár lidí. Myslíš, že to conquistadory nějak ovlivnilo?
- Vidíš něco o diamantu? - Ne.
Možná by nám pomohl Ariel.
Ten týpek je úplně mimo.
Promiňte.
Jedno mojito?
Ledový čaj?
- Ten jsme si neobjednaly. - Dám si ho.
Tady jsou ubrousky.
Na zdraví.
ZÁCHOD
Uvolňuje se.
- Na druhou stranu. - Jo. Chápu, proč to ve hrách nebývá.
No tak.
Ty hajzle, sračko, otevři se.
Zasranej zámek.
Skoro to mám.
Octavio? Octavio…
- Octavio! - Co?
- Víš co… Dobrej. - Dobrý den. Užijte si pláž.
Víš, co říká poleno polenu?
- Co mu říká? - Řeknu ti to pak.
Do prdele.
- Jaký byl Miguel v posteli? - Co?
Vím, jaký je Leo.
Musím na záchod.
Jsi nudná.
Dej mi svoje pití, nachčiju ti do něj.
Nedělej scény.
Mano!
Holčička potřebuje čůrat. Dohlídni na ni.
Chceš se mnou dovnitř, utřeš mě?
Žádný blbosti.
A nezavírej dveře.
Pospěš si!
Co teď?
Záchod. Jasně. A dál?
- To je ono. - Hotovo.
- Tak. - Nech to.
- A teď horní. - Horní?
Jo, jsou tu čtyři šrouby. Jak myslíš, že to drží? No tak.
- Nedosáhnu. - Když ne ty, já taky ne.
Kurva práce!
- Jak to jde? - Jo, skoro to mám.
To vidím. Taky to skoro mám.
Jsem nenápadný.
- Je to utažený. - Zaber.
Sakra. Policajti.
- Co? - Policajti.
- Zavolala jsem je. - Proč?
- Lucasi! - Teda…
Mám jen jednu ruku.
Já vím.
Lucasi…
Vy žijete.
Kde je?
V kabince.
- Nechápu, jak… - Její kamarádi jsou naživu, blbče!
- Zůstaňte stát, slečno! - A vy taky.
- Ruce, abych je viděl. - Proč?
Na ostrově jsme našli mrtvé strážce parku. Víme, že jste tam byli.
- Chceme si promluvit. - To je vtip?
Ne, to není vtip.
Octavio! Ta slepice se vysrala!
Nebylo tam auto s míň zvířatama?
Myslíš, že nás můžou něčím nakazit? Četl jsem, že přenášejí lupénku,
lepru, rakovinu prostaty…
No tak, Lucasi!
Láska ke zvířatům je nejušlechtilejší lidská vlastnost.
Na druhou stranu, já ten krám nevybral. Reklamace směřujte na Lea.
Promiňte, nic lepšího jsme nesehnali.
Já skoro otevřel auto, co bylo bez zvířat a mnohem lepší.
Snažil ses 15 minut, pak jsi jen mlátil do dveří, tak nevím.
- Nebudu se hádat. - Jak jinak.
Nemáme tušení, kde ten poklad je, že ne?
Ne, byly tam jen kusy zlata jako u Guerrera a svitky plné symbolů.
Kodexy?
- Kodexy. - Jasně.
- A kde jsou? - Omlouvám se.
Když mě unesli, neměla jsem čas je ukrást.
Nemůžu si hrát na policajty a zloděje, když má Regina mýho syna.
Tak na to šlápni, Bandolisi.
- Jsi obojí. - Musím do Méridy!
Jasně. Hele, nevíte, kde je benzínka?
To by stačilo.
Co?
Ano, pane.
Nech je jít.
- Cože? - Nech je jít, sakra!
Promiňte, slečno.
Paní, omlouvám se vám.
Inspektor nám o vás dal mylné informace. Byla to chyba.
- Neřešte to. - Já…
Dělali jste svoji práci.
Promluvím s vašimi nadřízenými, aby vám dopřáli odpočinek. Moje věci.
- Když teď vyrazím, dostanu je. - Ne.
Zbav se toho zasranýho kluka.
Hele. Zastav! Prodávají tu benzín.
Tohle asi není legální benzínka.
Ještě si stěžuj.
- Máme peníze? - Jo. Počkej.
Mám 69 pesos.
Dost na lízátko.
Jaký lízátko stojí 69 pesos?
Vyřídím to.
- Počkej. - Co blbneš?
Chci se naučit to, co děláš.
No tak.
- Dělej, co já. - Dobře.
To je vedro.
Nazdar.
Ahoj.
Jak to jde?
Ahoj, hochu.
- Dobrý… - Máš se?
Dobrý den.
- Můžu? - Ne… ano.
- Ano, nebo ne? - Ano.
Do toho.
Neuvěříš, co se nám právě stalo.
Jely jsme na párty. Pět minut před cílem nám došel benzín.
Prázdno.
Myslím, že to byli ti pašeráci.
Jo. To je jedno.
Proto jsme tě chtěli požádat o laskavost.
Abys nás nechal si natankovat.
Jen trošku. Viděla jsem, že máš benzín. Bylo by moc hezký, kdybys nám pomohl.
A ta párty je za rohem. Mohl by ses pak zastavit.
Připít si s námi. Zaplatíme ti.
A taky je tam fakt super DJ.
A spousta krásných holek. Odkud jsi?
- Ano. - Promiň. Moment.
- Co to děláš? - To, co ty?
- Přeháníš to, třese se. - Je nervózní, co jsme vešly.
VRAŽDY NA OSTROVĚ MRTVÝCH
Už nás hledají?
Zavolal jsem, když jste dorazily.
Jasně. Díky moc.
- Šmejde! - Ne! Nestřílejte!
Jeď! Musíme pryč!
Jedou sem policajti!
- Co? - Šlápni na to!
Počkej.
Ale ne.
To nám chybělo.
Možná hledají drogy.
Máte někdo drogy?
Nehledají drogy.
Možná jo.
Ale rozdávají letáky.
Ne. To jsou naše fotky. Jak to udělali? Pátrají po nás během pár hodin.
Na tohle je potřeba příkaz prokurátora.
Regina má kontakty, neměli jste si s ní zahrávat.
To jsi říkala, že? Super gesto, Carloto.
Musíme sjet z cesty.
Je to tu bezpečný?
Jo, naprosto.
- Určitě. - Jo, určitě.
Bravo!
Omlouvám se.
Zastav! Udusíš to!
Dobrý, dál nemůžeme.
- Berme to z lepší stránky, jsme ve stínu. - Vystupovat.
- Sakra, jsem blbec! - V pohodě?
- Zatracená ruka! - Ale ne.
Inés, pamatuješ…
- Než jsme se poznali, zatkla jsi mě. - Jistě. Zamiloval ses do mě.
Omdlel jsi.
A miluju tě pořád. Ne. Tehdy mi unesli tátu.
Drželi ho tři dny.
Alex bude v pořádku. Určitě bude v pořádku.
Potřebují ho jako pojistku. Chtějí to zlato. Najdeme ho.
- Díky. - Pojď sem.
- Potím se, promiň. - Fuj!
- Šťavnatá pusa. - Poslouchejte. Seznámím vás se situací.
Nemáme benzín.
Nemáme zásoby.
Nemáme prachy.
Nemáme mobily.
Já svůj mám. Hele.
- A já mám 69 pesos. - Paráda.
Máme mobil, 69 pesos a můj nůž.
Jdeme. Hotel je daleko.
Cesta nám bude trvat roky.
- Čím dřív půjdeme, tím dřív tam budeme. - To dává smysl.
Díky.
Nedáme si mango?
- Mango? - Nebo kokos, švestky…
- Na mango mám. - V mangu jsou červi.
Vzpomněla jsem si na Acapulco. Pamatuješ?
Ukradla jsem auto. Ty jsi hrál prodavačku.
- Ano. Kytek ze Zinacantánu. - Jo.
Paráda.
- Díky, žes pro mě přišel. - Nikoho neopustíme.
Když jsem jako puberťačka utekla z domova,
Leo mě našel na ulici
a pomohl mi. A víš co?
Ani jemu jsem svoje jméno neřekla hned.
- Měla jsem tolik jmen, že to bylo fuk. - Mě to nezajímá.
Co chceš vědět?
Ptej se. Řeknu ti cokoli. Nechci takhle pokračovat.
Nic. Já… V pohodě. Díky.
Hele…
Najdeme Ohnivou slzu.
Pomůžu ti s tvým problémem.
A pak už tě nechci vidět.
Bude to tak lepší.
Bude to dobrý.
Hej!
Běžím za váma.
Kde je ten kluk?
To nevím.
Co hledáš?
Jahody, houby, pažitku, ředkvičky.
A kde to máš?
Ještě jsem je nenašel.
Aha.
Ale mám trávu.
Až nám bude hrozit smrt hladem, budete rádi.
Asi už mám větší hlad.
Lilí?
Šukal jsi Reginu.
Co? To ne, teda jo.
Já ji nešukal. Naopak.
- Jak, naopak? - Hele, ne. Tohle nemůžeš.
Odešla jsi.
Zmizela jsi, ne?
A ta čubka přišla, unesla mě, mučila…
Měl jsem snad na výběr?
Jasně, radši tohle, než…
Hotovo?
- Ne. - Jak to myslíš?
Omlouvám se.
Ten kluk žije.
Dělám, co chceš, ale tohle ne.
Stmívá se.
Podívejte se na to.
Na přespání to stačí, ne?
Není to hustý?
Snad to vydezinfikovali.
Je to jen na jednu noc, Lucasi. Zítra uvidíme.
Je to nádhera.
Máte štěstí, že jsem to sesbíral.
Voní to úžasně.
Co je to?
Houby a petržel.
- A to… - Nesahat!
- Hele. - Počkej si.
Canché, tady Inés.
Kde jsi, Inés? Co máš zase za průšvih?
Jsi se zločinci?
Ne. My nejsme ti zlí, Canché.
- Tvůj obličej je všude. - Myslíš, že to nevím?
Tak sem ani nechoď. Tvůj šéf už tě stejně suspendoval.
- Ten kníratej… - Hej!
Můj mobil ti nic neudělal. Klídek.
To je fuk. Nemáš baterku.
- Jo. - Tak nějak?
Je, ne tak anime, ale dobrý.
Zazil platí zlatem za svůj lid.
Gerónimo, Gonzalo, Zazil. Ukradli zlato.
Gonzalo je mrtvý.
Jo.
- Zazil zlatem vykoupí svůj lid. - Ten lid, jo.
To, co dokázala, bylo úžasný.
- Vrátila jim ukradenou důstojnost. - Přestaň.
Takže poklad není?
Ale jo. Je. Je tam spousta zlata.
A smaragdů, rubínů a všeho.
Migueli, to je Zazil s Ohnivou slzou, ne?
S Ohnivou slzou?
Jo. Je to… jeden z kousků.
- Dost cenný kousek. Jeden z mnoha. - Co nám tajíte?
Kdo? Co? Kdo?
Co blbnete?
„A kšeftocíl by hrálo.“
Jaká… Jaká polívka je v těch houbách?
- Nasbíral jsem do ní houby. - Co?
- Ale ne… - Petržel.
A taky petržel.
Byly to spíš houbičky.
Klídek…
Bandolisi!
To je Zazil s Ohnivou slzou.
Takže poklad není?
Ale jo. Je.
Inés!
Co je?
- Všimla sis toho taky? - Čeho?
Jak lžou.
Jo! Ne, počkej, kdo?
Všichni. Všichni lžou. Ale hlavně ona.
Jo, ona lže.
Ano.
Ona lže.
Dvakrát…
Lhářko.
Lhářko… Ty malá lhářko. Lhářko.
Jsi skutečná?
Tucet stojí 70.
- Ahoj. - Ahoj.
Jsi skutečná.
Sedmdesát?
Ano.
Dobře, počkej.
Mám 69.
- Dobré ráno, kolibříci. - Migueli, vyděsils mě.
To je kukuřice?
Octavio, co jsi nám to dal?
Je ještě sjetej.
Ale včera v noci ses skvěle bavil.
- Jo, skvělá párty. - Můžu?
- Snídaně. - Dá si někdo?
- Mám dobrou zprávu. - Jo?
- Vím, jak se dostaneme domů. - Jak?
Jen počkej.
Kdybyste je viděl.
STÁTNÍ POLICIE
Ich habe einen Hund.
Co jsi říkal?
Dobré ráno.
Ne, to je Guten Morgen.
Řekl jsi, že máš psa.
Ale já nemám psa.
Tak příště mlč.
No tak, Citlali, jódluj.
Jak to bylo?
Teď ty, Octavio, zajódluj…
Co se stalo?
Ximeno?
Xime!
Tati!
- Xime! - Tady!
Tati!
Tady!
Co se stalo?
Ten parchant i s ostatními utekl.
Pořád na něj zapomínám.
Říkala jsem, že budou šílet vzteky.
Děkuju.
Tati? Co?
Odpusť mi.
Omlouvám se.
Canché, ne. Volám z Miguelova hotelu.
Klid, Canché, ne. Nikdo ten hovor nevystopuje.
Jen mi řekni, jestli víš něco o Alexovi.
Zavolám později.
Policie nic neví.
Octavio.
Octavio!
Jsi v pořádku?
Vyprchaly ty houby? Všechno v pohodě?
Viděl jsem ji.
Příroda je moudrá.
Houby nelžou.
- Viděl jsem to všechno. - Co jsi viděl?
Všechno, celý představení.
Neviděl jsem strom, ale les. Ne dlaždici, ale mozaiku.
- Ne sýr ani rajče, ale celý salát. - Co to meleš? Nerozumím ti. Co jsi viděl?
Ohnivou slzu.
Byli jsme úplně slepí.
Proč jsme si nevšimnuli?
Zavolej Regině.
Nabídneme jí dohodu.
Jak sis ušpinil lokty?
Omlouvám se. Měli jsme…
Měli jsme je zkontrolovat. Vylomili zámek kamenem nebo lopatou a…
Xime…
Já se omlouvám.
Zatáhl jsem tě do toho.
Tohle podpaží…
Můžu?
No jasně.
A hrudníček.
Teď záda.
Hele.
Tahle kresba.
Zazil dává Ohnivou slzu jako oběť.
Komu?
Proč?
Hele, mohla to být platba.
Aby ji neotravovali na ostrově, co?
Cena za smrt v klidu.
Ne, jaká platba? Nebyla to platba.
Vrátila ji tam, kam patří. Svému lidu.
- Tati? - Ano, synu.
Co?
Co je to s váma? Ne, sakra. Co se to děje?
Co?
Do prdele.
- Tati. - Co?
- Víš, co říkáš? - Ano.
Mluvíme o Ohnivé slze, ne? Zazil ji sebrala Cortésovi.
- Věděl jste o Zazil? - Ne tak docela.
Předpokládal jsem to, protože…
Je pravda, že ji ukradla.
Ahoj!
- Dobrý den. - Ty jsi vždycky tak krásná.
Máš moc hezkou přítelkyni.
Jste nádherný pár. Měli byste se vzít.
Juane.
Tak co udělala? Co s ní udělala?
Migueli, už jsem ti to řekl. Neposloucháš mě.
Ona a Gonzalo ji vždycky chtěli vrátit na místo, odkud ji Moctezuma ukradl.
- Kam? - Nemám ponětí. Netuším.
Na tohle nejsem expert.
Profesor Ramírez.
- Můj kolega, pamatuješ? Zkus ho. - Ano.
Ano, ten je na tohle expert.
Kdo to je? Znáš ho?
Osobně ne. Vím, o koho jde. Oni kdysi…
Kdysi zkoumali hrobky v Sierra Tarahumara.
Ve státě Chihuahua. Kde žije?
Tati?
Rád jsem tě viděl, tati.
- Červená ještěrka… - Těžko.
Ano, Ramírez musí být v Chihuahua. Mumie byly odtud.
- Dobře, ale Chihuahua je velká oblast. - Největší stát Spojených států mexických.
- Paráda. - Kdy jste to chtěli říct?
Od začátku víš, že žádný zlato není.
Ne, od začátku ne.
Ale je tam jeden diamant.
- Největší diamant, co nikdo neviděl. - Dala bys ho Regině.
- Aniž by nám vrátila peníze. - Ne.
Nebo ano.
Ale když jí ten diamant nedám, půjde i po vás.
Využila jsi nás, Lilí.
Pořád jenom lžeš.
- Kdes to vzal? - Zbraně schovává všude.
- Octavio, co to děláš? - Uklidni se.
- Tys to taky věděl, že? - Že hledá diamant? Jo.
Hele, chci dostat zpátky Alexe.
Takže dám Regině ten diamant. Vám očividně nemůžeme věřit.
Inés…
dohodla ses s ní?
Vrátí nám peníze.
S Inés získáme ten diamant.
Pokud se chcete přidat, jste vítaní.
Kromě Lilí.
Lucasi?
Já nevím.
Zůstanu s Miguelem, i když vás mám rád.
Výborně. Bandolisi?
To je blbá otázka, nemyslíš?
Zvlášť na tebe, že jo?
- Přesně. - Citlali?
Jdu s Inés. Potřebuju peníze.
Ten diamant fakt potřebuju.
Promiň, Lucasi.
Migueli, víš, že si tě vážím.
- Taky si tě vážím. - Dobře.
Děláš velkou chybu.
Velká chyba byla, že jsem ti věřila.
Dobře. Odteď jdeme každý svou cestou.
Překlad titulků: Tomáš Slavík