Enligt pappas anteckningar bor professorn i den här byn.
Vi kan väl parkera här?
Tack.
Är du säker på att det är här?
Enligt avsändaren på det sista vykortet pappa fick, ja.
Det är från 2015.
Alla kanske flyttade härifrån under pandemin.
Är det inte här?
Jo, men vi vet inte exakt var.
Perfekt.
Godissvansar?
-Ja, med jordgubbssmak. -Det är godissnablar.
Svansar?
Hejsan.
Det här är slöseri med tid.
Miguel, titta.
Hur kan jag hjälpa er?
God dag.
-Hej. -Hej.
Vi letar efter professor Ramírez.
Miguel?
Vad roligt att din pappa sparade mina vykort.
Förlåt, men jag förstår inte riktigt.
Jag är professor Ramírez.
Det var oväntat.
Vi träffades i Chihuahua. Mitt team hade hittat två rarámuri-mumier.
Din far kom för att skriva en rapport om dem.
Det här minns jag väl.
Men när pappa pratade om dig,
lät det som att du var en man.
När han kom dit, antog han att han skulle träffa en man.
Så vi brukade skämta om det.
Hur mår din pappa?
Han blir sämre och sämre. Nu är han nästan helt okontaktbar.
Men under ett klart ögonblick sa han att jag borde leta upp dig.
Mig?
Vi letar efter Eldtåren.
Zazil, Guerreros fru, gömde den, men vi vet inte var.
Miguel, följ med mig. Jag vill visa dig en sak.
Jesuiterna kom hit i början av 1600-talet.
Deras uppdrag var att evangelisera tarahumarafolket.
Med andra ord, att tvinga dem att tro på nåt de inte trodde på.
Du är precis som din pappa.
För tre år sen hittade jag den här.
Den fanns under en al fresco-målning.
Okej, men… Förlåt, men det här är ju galet.
Rarámurifolket målade inte på det här viset, inte så här avancerat.
Den här gjordes tidigare. Den målades av mayafolket.
Naturligtvis.
Det där är Zazil, med kodexen.
Och det där är Eldtåren.
Diamanten existerar alltså.
Jag hoppas det.
Vi tror att Zazil stal Cortés guld för att kunna köpa sitt folks frihet.
Och att hon sen gömde diamanten.
Ja. Här är de tre prövningarna som leder till den.
Prövningar?
Bara den som är värdig kan hitta diamanten.
Den här första glyfen står för musik och luft.
Jag kallar den för "vindarnas sång".
Vad fint.
Man måste lyssna till gudarnas röster för att hitta vägen.
Den andra kallar jag "de tre skuggornas sprinterlopp".
Solen mitt på dagen, solen på eftermiddagen och solnedgången.
Enligt rarámurifolket var löpning en gudomlig talang.
-Man måste springa för att nå sanningen. -Det är vad ordet rarámuri betyder.
Den tredje kallar jag "vattnets väg".
Zazil-Há betyder klart vatten.
Endast vattnet kan avslöja hemligheten.
Okej. Vilken ska jag börja med?
Jag vet inte.
Men det ligger ett berg vid en sjö inte långt härifrån.
Enligt rarámurifolket kan man höra gudarnas röster där.
Vindarnas sång.
Det ligger tio kilometer österut i en djup dal. Du kan inte missa det.
Jag hade önskat att pappa hade berättat mer om dig tidigare.
Tack.
Du är fantastisk.
Tio kilometer…
Tack så mycket, professor Ramírez.
Vindarnas sång.
Jag vet vart vi ska. Det ligger en timme härifrån.
-Vi måste klara tre prövningar. -Okej.
Bra. Det fixar ni. Ni älskar sådana saker, eller hur?
Här är lite pengar, ifall det skulle behövas.
-Vad bra. Har du mer? -Mer?
Ni har inte betalat tillbaka det ni stal från mig på auktionen.
-Inte en repa, okej? -Okej, men är du säker?
Den är alldeles för tjusig för den här terrängen.
Visst. Säg till när ni har diamanten.
-Självklart. -Tack.
-Hej då. -Hej då.
De kommer inte att säga till.
-Vi säger inget. -Naturligtvis inte.
Regina har Alex. Vi måste förhandla med henne.
Okej. Det låter bra, konstapeln.
Var har du varit? Vi måste åka, de har försprång.
Inte nu längre.
Jag lämnade en överraskning till dem och tog med en till dig.
Där ser du. Jag kan vara romantisk om jag vill.
-Det var verkligen fint gjort av dig. -Hon blev så överraskad att hon är mållös.
Tänk att du kan vara så känslig och romantisk.
BANDITER
VÄRLDENS TIO STÖRSTA DIAMANTER
Titta vem vi har här.
Hans mamma har skickat deras position.
Tur att du inte dödade honom, vi har en ny deal.
Oroa dig inte. Jag förlåter dig den här gången.
Gör allt klart för avfärd.
Vi ska åka till din mamma.
Kom nu.
-Hälsa din pappa från mig, om du kan. -Det är klart att jag kan.
-Tror du att ni kommer hitta diamanten? -Vill du ha en andel?
-Nej, att få se den räcker gott för mig. -Okej. Vi skickar ett foto.
-Tack. -Åh, nej!
Bensintjuvar igen?
Octavio.
-Finns det nån verkstad i närheten? -Nej.
Det kan inte ha varit Octavio. Ingen följde efter oss.
Har de satt en sändare eller en mikrofon på oss?
-Du skojar! -Vad?
-Dessutom är det en av mina. -Det gjorde ni bra.
-De har hittat mikrofonen. -Det gör inget.
Vi behöver den inte mer.
-Herrejävlar! -Vad fan gör du?
-Vad hände? -Vi har punktering.
-Vilken otur. -Helvetes jävla skit.
Vad gör vi nu?
Vad körde vi på?
-Frågan är: Vad körde på oss? -Vad menar du?
Vi blev beskjutna med ett gevär. Kaliber 30-06.
Var fan är du nånstans?
Var uppmärksamma.
-Hej då! -Vill ni ha skjuts?
-Man får inte parkera där. -Skitstövlar! Ni sköt sönder däcket!
-Hoppas du bryter andra armen, Miguel! -Era jävlar!
-Vad sa han? -Att vi sköt sönder deras däck.
-Gjorde vi det? -Gudomlig rättvisa!
-För att de är töntar! -Fan ta dem!
Snyggt skott, chefen.
Nu är det jämnt igen.
Varför hjälper du de andra? Jag trodde att du gillade muskelknutten.
Jag hade definitivt satsat på honom.
Vi gjorde dealen med blondinen, men jag litar inte på henne heller.
Du litar aldrig på nån.
Vill ni inte ha solkräm?
En sommar solade min morbror så mycket att han fick hudcancer på tre ställen.
Fast han dog inte av det.
Han kvävdes till döds av sina tänder. Mormor hörde honom…
Vi bryr oss inte om hur han dog.
TiWi hade också hudcancer. Han dog inte heller av det.
-Vem är TiWi? -Farbror Wilson. Du hade gillat honom.
Skit också.
Leo, lämna cykeln här.
Är vi framme?
Titta.
Det måste vara berget som Ramírez menade.
Kom, vi kollar. Det borde finnas en sjö i närheten. Kom.
Här finns väl inga ormar?
-Klart att här finns. -Tänk om vi blir stuckna.
Ormar sticks inte, Lucas. Ormar bits. De har tänder, inte gaddar.
Titta.
Sjön och berget.
Precis som Ramírez sa.
Titta.
De är glyfer.
Det är en karta över området.
De kunde ha satt upp en skylt med texten: "Du är här."
Det gjorde de. Vi är här. Det här är vinden och det här är berget.
De här glyferna betyder orm, groda…
…och tvättbjörn. Den här är intressant. Jag trodde länge att den var hunden, oc.
-Minns du det? -Jag gillar tvättbjörnar.
Det gjorde inte mayafolket. De åt upp deras majs.
Ramírez sa att man kan höra gudarna i de här bergen.
Jag tycker att vi…
…väntar på solnedgången och ser vad som händer.
Lucas, sluta med det där.
Lyssna.
Hör ni inte?
Det är musik.
Vindarnas sång.
-Var kommer det ifrån? -Det ska vi ta reda på.
Därifrån.
Det kommer från stenarna.
Hör ni?
Musiken har säkert nåt med glyferna att göra.
Ett, två, tre, fyra, fem. Det är fem toner, eller hur?
Ja, jag kan höra fem toner.
Men mayafolket hade ett komplicerat musiksystem
med minst 51 olika toner. Låt mig tänka.
De här fem tonerna måste antingen betyda tvättbjörn, groda eller orm.
-Hur ska vi kunna lösa det? -Det är en av de tre.
Vi kan inte lösa det, men min AI kanske kan.
Kolla här. Jag har anlitat en AI för datorspelet jag utvecklar.
Den har ett språkigenkänningssystem.
-Den kan… -Lucas.
Förlåt. Om den jämför tonerna med anteckningarna över mayaspråket
kanske den kan hitta den rätta glyfen.
Tysta, jag ska spela in ljudet. Nu.
Klart.
LADDAR…
Okej. Det är 73 procents chans att det är en groda,
sjutton procents chans att det är en tvättbjörn,
och tio procents chans att det är ett bältdjur.
Ett bältdjur? Det fanns ingen bältdjursglyf.
Det står så.
Bra jobbat, Lucas. Då ska vi se.
Det måste vara platsen på kartan som markeras av grodan.
Det är bara 73 procents chans.
Det låter bra nog.
Vad fint det är i Chihuahua.
Ja, jättefint.
Vi är framme.
Hur vet du det?
-Jag kan känna Lilís parfym. -Va?
Jag känner igen din också.
Jag använder inte parfym.
Just det.
De hittade den första prövningen. Skit också. Vart har de nu tagit vägen?
Jag vet vart de är på väg.
Lucas.
Vad romantiskt. Kan ni adoptera mig?
Ser ni? Det är som en karta.
Vi måste gå ditåt.
Hade du inte föredragit ett badrum?
-Det finns en bensinmack i närheten. -Jag föredrar naturen.
Men jag är sugen på en glass.
Nu är vi nästan framme. Vill du ha en glass?
Borde inte snorungen kunna läsa på läpparna?
Min mamma kommer att spöa dig.
Vad säger han?
Ingen aning.
De har skickat en ny position. Kör.
Vi kommer aldrig att hinna ifatt dem.
Ska jag ringa efter en Uber?
Vi måste tänka positivt och låta energin flöda.
Om vi öppnar oss, kommer universum att svara.
De har kidnappat min son. Jag skiter i universum.
Du har rätt.
Du skojar! Ser ni? Universum, grabben.
-Hur är läget? -Hur är det själv?
Kan vi sakta ner lite?
Jag är inte speciellt vältränad och jag börjar bli yr.
Sen när finns det berg i en jävla öken?
Har du aldrig lämnat Spanien förr? Alla öknar är inte som Monegros.
I Chihuahua finns bergskedjorna Madre Occidental, Tarahumara…
Här finns många berg. Vi fattar.
-Hör ni det där? -Vad?
Hej, Miguel!
Hej då.
-Behöver ni skjuts? Inte? -Läget?
Såg ni vad snygg Citlali var?
-Ja. -Hon liknade en Amazon-kvinna.
Titta.
Vad är det där?
Det är en pelare.
-Vad är det för nåt? -En konstig pelare.
Vi tar en titt.
Skuggornas sprinterlopp. Då är det här väl den första skuggan?
Ett solur.
Man måste springa för att nå sanningen.
Skuggan är nog en pil som visar åt vilket håll vi ska springa.
Men varför ska vi springa?
Inte för att jag är trött. men vi kan ju galoppera istället.
Vi måste springa.
Som rarámurifolket.
"Bara den som är värdig kan hitta diamanten."
-Precis. -Som professor Ramírez sa.
Hon sa att det måste ske klockan 12 på dagen. Vad är klockan?
-Klockan är 12. -Vad väntar vi på.
Då kör vi.
Hur fort sprang rarámurifolket?
-Stadigt tempo, rarámuritempo. -Vänta på mig.
Springa?
Nej. Inte en chans. Dessutom har de ju lämnat hästarna här.
Ja, för att den här prövningen går ut på att springa.
Rarámurifolket var löpare. "Bara den som är värdig…"
Jag struntar fullständigt i värdighet vid det här laget.
Kom igen, de har redan ett försprång.
Det är viktigt att vi springer åt rätt håll.
Vi kan väl följa i deras fotspår?
-Titta, man kan se alla tre. -Det är en bra idé.
-Jaså, det tycker du? -Ja, det gör jag.
Varför är du så otrevlig? Vart ska du, Lilí?
Vad gör du?
Jag hatar att springa. Ni hinner ikapp mig så småningom.
-Jag tar stigen nerför backen. -Som du vill.
Hoppla, sötnos. Nu går vi.
Varför är han så otrevlig?
-Vet inte. -Har jag gjort nåt?
-Kom igen. -Jag kommer att få håll.
Där ser du.
Springer vi inte för långsamt?
Nej.
Rarámuritempo, stadigt tempo. Det var du själv som sa det.
Kolla, nån följer efter oss.
Va?
Miguel, Leo… Jag ser inte Lilí, men Lucas verkar halvdöd.
-Halvdöd? -Snubbla inte. Där borta är de!
-Inget mer rarámuritempo. Sätt fart! -Okej.
Kom igen, Lucas!
Spring!
-Jag har en sten i skon. -Nej!
-Vänta, det går fort. -Lucas!
Rarámurifolket var uthålliga. Herregud…
Citlali!
-Det är värmeslag. -Värmeslag?
Ja, vi behöver dricka.
Citlali?
-Lilí. -Lilí?
Var fan är du nånstans?
Din jävla bitch.
Fan också.
Din jävla…
Skjuter du mig, lovar jag att du kommer att få svälja pilen.
Fan också.
Vi behöver inte bråka, Inés.
-Låt mig ge Regina diamanten. -Det kan jag inte, de har Alex.
Vad hon än har lovat dig, så kommer hon inte att hålla det.
-Du vet inte hur det är att vara mamma. -Så säger alla mammor.
Jag varnade dig!
Okej.
-Den här skjuter inte pilar. -Nej, jag ser det.
Titta. Jag lägger undan pistolen, okej? Jag stoppar ner den här.
Den ligger i väskan.
Okej, klart.
Vad gör vi nu?
-Ska vi fortsätta tillsammans? -Okej.
-Vi går tillsammans.
-Då går vi. -Ja.
Nu måste jag springa ändå.
Inés, vi behöver inte göra så här!
Jag tänker inte ge upp.
-Vad gör de? -De springer fortfarande, chefen.
Vad varmt det är. Ska vi inte sätta oss i skuggan en stund?
Den borde vara här nånstans. Klockan är över 12.
Inés, du kan inte lita på henne.
Det är sant.
Jag har inget val, Lilí. De har Alex.
Okej, hör här. Vi letar upp diamanten och ger den till henne båda två.
Tillsammans.
Det låter bra.
Men först måste vi väl hitta diamanten, eller hur?
Din jävla bitch.
Nej, jag har aldrig varit där.
Jag menar en pizza Margherita.
-Va? Margherita? -Ja, hör här.
Nej, inte en chans.
Iñigo?
Letar du efter den här?
Kan jag få den?
Den är på sin plats, där den hör hemma.
-Du får inte ta den därifrån. -Jag ska inte behålla den.
Jag ska köpa min och mina vänners frihet med den.
Precis som du gjorde när du köpte ditt folks frihet.
Det är inte samma sak.
-Men jag kanske kan byta den mot nåt. -Mot vad?
Mot det du håller i din hand.
Min brosch?
Jag gav den här broschen till din mor.
Men nu är den din.
Det är inte äkta guld. Den är inte värd…
Nej…
Lilí?
Hej då.
Vattnets väg.
Du? Lilí?
Hej.
Herregud…
-Jag fick den nästan. -Ja, du har lyckats med mer än vad vi har.
Ja, för vi har inte lyckats med nåt alls, men det ska vi ändra på.
Naturligtvis.
Du lever!
-Jag har hittat den. -Har du?
-Jag vet var den sista prövningen är. -Snyggt jobbat, konstapeln.
Vi är sena. Positionen är inte rätt.
Titta.
Nån visar oss vägen.
Det var Citlali.
Hon visar oss vägen för att vi hjälpte dem innan.
Det måste vara hitåt.
Vi tar en titt.
Vi borde slå läger nånstans, det blir snart mörkt.
Det är dem.
De vilar.
Det är precis vad vi borde göra.
Nej, det är perfekt. Nu letar vi.
-Ja. -Så klart.
-Leo, man ser ingenting nu. -Du har rätt.
Vad gör vi nu då?
Vi letar upp ett gömställe och fortsätter i morgon. Kom nu.
Okej.
Jag kommer strax. Okej?
-Visst. -Okej.
-Vad gör du? -Du skrämde mig.
Vad var det där för djur?
Jag försökte låta som en trana.
-En trana? -Ja. Har du inte sett Kung Fu Panda?
-Jo, jag har sett Kung Fu Panda. -Gillar du den?
Fast du påminner mer om Po.
Varför då?
Jag vet inte, du är…
-Är du hungrig? -Ja.
Jag har chips.
Förresten, jag måste erkänna en sak.
Det var Octavio som åt upp dina kakor. Vi andra fick inte en enda.
Vad oärlig han är.
-Vi vet inte hur nästa prövning ska lösas. -Inte vi heller.
Jag hatar att vi är uppdelade.
Det borde finnas en Wilson-regel för det här.
Regel nummer ett:
Vi är ett team.
Där ser du. Du är precis som Po.
Men varför Po?
Han är också gullig. Jag vet inte.
Du tänker på andra.
Han älskar villkorslöst och han har alltid med sig snacks.
Vänta. Din pojkvän?
Lucas.
-Vad? -Lägg av.
Förlåt.
Vänta. Jag ligger på nåt hårt.
Jävla stenar!
God morgon.
Du, jag tror inte att det är vanliga stenar.
-Inte? -Titta.
Ser du?
-Är det en dekoration av nåt slag? -Nej, det är en karta.
Som i de andra prövningarna.
Okej. En för musik, en för ljus och en för vatten.
Jag minns inte om det var vattnets väg eller vattnets port.
-Har du vatten med dig? -Det har jag alltid.
Okej, då ska vi se. Jag har en känsla av att en av de här…
Titta.
Titta. Där har vi det.
Vi måste visa de andra.
-Vill du ha frukost? -Ja.
Tack för att ni kom.
Citlali och jag har nåt viktigt att berätta.
Först vill jag säga att jag valde den här heliga platsen att mötas på.
Det här är inte en plats för elakheter, egoism och girighet. Jag vill inte att…
Okej, Lucas. Vi förstår. Vi är bästisar allihopa. Berätta nu.
Okej.
Vi vet var diamanten är.
Är det sant?
Vi berättar var den är på ett villkor, att vi slutar tävla mot varandra.
-Det låter bra. -Jag menar främst dem.
Inés? Octavio? Sätt dig ner.
Jag är okej med det. Jag är namaste.
Okej, Lucas. Var är den?
Lucas, vi gör som du vill. Men berätta nu.
Lova. Gör så här.
-Ingen tänker göra så. -Okej.
Den är i grottan här i dalen. Österut, tror jag.
Det är… Nej, västerut.
Runt 270 grader.
Precis. Där finns det en grotta i berget. Där finns diamanten.
-Kristallgrottan. -Precis.
-Det är 30 kilometer dit. -Det är inte långt.
Förstår ni? Vi lyckades för att vi samarbetade.
-Känner du till den? -Ja, den är otrolig.
Vi är ett team, okej? Det är budskapet vi vill få fram.
-Om vi samarbetar kan vi klara allt och… -De ger sig av!
Skynda på! Kom igen, för helvete!
Nej!
-Du gjorde ditt bästa. -Släpp mig!
Ni lovade!
Hej, Carlota!
Öka farten.
-Fortare. -Vad ni har bråttom.
-Fortare. -Jag kan inte köra fortare.
-Fortare! -Skrothögen går inte fortare.
Snart hittar vi den största skatten…
-Som aldrig skådats! -Som aldrig skådats!
-Nån följer efter oss. -Va?
Bensintjuvarna.
Fortare, Pepa! Gasa på!
Håll tyst, Panchita! Prata inte med mig när jag kör.
-Ännu en bil. -Ja, det är bensintjuvarna.
-Nej, en röd bil. Det är nån annan. -Du skojar!
Nu ska idioterna få se vem de bråkat med.
-Markägaren? Vad fan, Miguel? -Jag har inte bjudit hit honom.
-Lugn! Krockar vi, får vi ingen skatt. -Vi kör på dem först och löser det sen.
Helvete!
De blev påkörda!
Din vän är skitjobbig.
Vi är inte vänner! Fast han är faktiskt trevlig.
-Alla är trevliga enligt dig! -Tja, på sistone…
-Kör närmare. -Okej.
Lägg dig bredvid dem.
Dra åt helvete.
Vad vill du?
Helvete!
-Så där ja! Bara två kvar. -Snyggt jobbat, Lilí!
Vad hände med honom?
Era jävlar!
-Lucas? -Ja?
Har du din drönare här?
-Hur så? Tänker du förstöra den igen? -Precis.
Kom igen, Lucas!
-Kom igen, skynda på. -Okej.
Vad är det där? En fågel?
Han träffade henne!
Ja! Han fick henne!
Ja!
-De är snart ikapp. -Hur kan de vara det?
De var ju långt bakom oss.
Öka farten.
Hejsan!
Kör försiktigt, du har barn i baksätet.
Javisst, Lilí.
Avundsjuka är distraherande. Dina vibrationer så låga, helt platt.
Du är visst inte så tuff längre. Kom ut ur bilen om du vågar!
Kan vi inte prata som civiliserade människor?
-Helvete! -Jag vill inte dö!
Octavio!
Vet du att du har blivit helt outhärdlig sen du började med yoga?
Du beter dig som en pajas!
Javisst. Titta vilken pajas jag är.
-Lägg av! -Din jävla yogi!
Fortare, Leo!
-Den går inte fortare! -Kör på dem då.
Lilí, var försiktig!
Se upp, Octavio. Octavio!
Håll i er!
-Glöm inte att vi är vänner! -Är det så du vill ha det?
-Det är okej med mig. -Öka farten!
Nu ska du få, din jävel.
-Fortare! -Vad gör du?
-Är ni okej? Kan ni röra er? -Ja.
-Herregud. -Titta, fingrarna rör sig.
Gipset räddade min hand.
Jag har dåliga nyheter.
Ingen filmade när vi voltade en miljon gånger?
Nej. Det luktar bensin.
Helvete. Bilen brinner. Ni måste ut därifrån genast. Kom igen.
-Lilí, gå bort från bilen. -Nej. Ge mig din hand.
-Gå, Carlota! -Handen!
Jävla skitstövlar! Jag hatar er! Och dessutom måste jag rädda er!
Varför fick jag inte känna mig tillfreds?
-Octavio är här. -Är det han?
Han är vår vän.
Varför måste ni provocera mig?
-Vapenvila, Lilí! -Snälla!
-Är ni okej? -Hjälp mig få ut dem.
-Miguel. -Leo.
Nej…
Nej, det är inte sant.
-Det är kört. -Vad menar du?
ARKEOLOGISK UTGRÄVNING TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Det är över.
Vi får inte gå in.
Vad har skylten gjort dig?
-Det var ett dåligt skämt. -Förlåt, Octavio.
-Det var lite kul. -Jag fattade inte först.
Att det var förbjudet att gå in efter allt vi gått igenom…
Jag förstår nu.
-Nej… -Herregud.
Det ser bra ut.
-Helt otroligt. -Helt otroligt.
Kolla.
Helt otroligt.
Det liknar Avskildhetsfortet. Stålmannen?
-Jösses. -Du borde veta, det fanns när du var barn.
Var ska vi börja? Var är diamanten?
Vi får leta efter den.
Smart gjort, Zazil.
Hon gömde diamanten bland tusentals stenar.
Okej, vi letar alltså efter en nål i en höstack.
Fast de här kristallerna liknar inte diamanter.
Tekniskt sett är de en blandning av gipssten, selenit och lite salt.
De är helt annorlunda när det gäller hårdhet, porositet och reaktion på ljus.
Just det, Lucas.
-Reaktion på ljus. Ta fram laserpekarna. -Jag har en till dig.
Sikta på kristallerna. Diamanten kommer att glänsa annorlunda.
Sikta på alla de mellanstora och små.
Det här är otroligt.
-Hur ser vi vilken det är? -Det kommer att synas. Peka bara.
-Såg ni det där? -Vad?
Där, i mitten.
Vad?
Det är magiskt.
Där är den.
Den tar jag.
Vad gör den där skitstöveln här?
Det går inte att lita på er, banditer.
Hur kom du hit?
Du kan inte ta diamanten. Det vet du mycket väl.
Jag vill bara prata.
Om vad, Ariel?
Affärer.
-Släpp diamanten, skitstövel. -Och här kommer hon.
Titta vilken fin sten, syrran.
Den är enorm.
Den här kan inte säljas på svarta marknaden.
Det är vårt problem.
-Låt mig ta den, så gör jag er rika. -Vi har redan en köpare!
Vi är redan rika!
Pepa!
Pepa.
Åh, nej. Alex.
Är du okej?
-Jag sa ju att de skulle vara här. -Jobbar markägaren också för Regina?
-Hon har lurat dig också. -Nej.
Jag nöjer mig med 20 procent av diamanten.
-Om jag får döda dig. -Det stämmer inte riktigt.
-Får jag inte döda honom? -Jag bryr mig inte.
Men några 20 procent får du inte.
Då var det klart.
-Inés… -Flytta på dig.
Snälla?
Den är otrolig.
Den är större än Cullinan I som sitter i kronjuvelerna.
Nu har du diamanten. Släpp pojken.
I sinom tid.
Jag sa ju det.
Döda dem alla.
Börja med ungen, så att han inte behöver se sin mamma dö.
Nej.
Vad sa du?
Jag vägrar göra det. Jag tänker inte döda ett barn.
Alex!
Ner på golvet!
-Octavio. -Nej…
-Octavio. -Octavio.
-Är det allvarligt? -Det ser så ut.
Octavio…
Oroa dig inte.
Det är okej.
Ge inte upp, Octavio.
Octavio.
-Är Alex okej? -Ja.
Som jag lovade.
Du skyddar oss alltid.
Hur lyckades du landa planet?
Jag var inte rädd.
-Lilí? -Tack.
Kom hit, för helvete!
Octavio…
Du får inte somna.
Oroa er inte för mig.
Jag seglar redan på min båt.
Det känns underbart.
Kör!
-Lilí. -Nej! Din jävla bitch!
Nej!
Det är inte över än.
Jag ska vaka över dig. Jag lovar.
Jag kan också vara romantisk ibland.
För Octavio.
-För Octavio. -För Octavio.
Skål.
Undertexter: Lina Olsson