‫עצרי!‬
‫על הברכיים! תתפסו אותה.‬
‫המשחק שלך נגמר.‬
‫קחו אותה.‬
‫- משטרת המדינה -‬
‫השעה שלוש ורבע לפנות בוקר, ה-16 במאי.‬
‫אני נמצאת עם העצורה קרלוטה מוניוז,‬
‫הידועה גם כליליאנה אספינוסה,‬
‫הידועה גם כדניאלה רואיז פלסיוס.‬
‫היא נתפסה בשעה 2:45‬ ‫על ידי משטרת מדינת יוקטן.‬
‫היא פעלה ביחד עם כנופיית פשע.‬
‫שלושה מהם נהרגו.‬
‫שניים נמלטו מהזירה.‬
‫הם מואשמים במעשי שוד, תקיפה, חבלה ורצח.‬
‫אני אקליט כעת את הצהרת העצורה.‬
‫טוב, קרלוטה,‬
‫מה בדיוק קרה?‬
‫- בנדידוס -‬
‫בליל הגאלה שבה תוצג דמעת האש…‬
‫- שבוע קודם לכן -‬
‫קרלוטה והכלבים שלה ינסו לגנוב את היהלום.‬
‫וכשקרלוטה תגיע לקזינו כדי לגנוב אותו,‬
‫אנחנו נחכה לה.‬
‫אני רוצה שתתפסו אותה בחיים.‬
‫אתם חייבים לפעול בדיוק לפי התוכנית.‬
‫אני לא מוכנה לקבל שגיאות.‬
‫מובן?‬
‫כן, גברתי!‬
‫היהלום יוצג בפתיחת התערוכה.‬
‫יש לנו שלוש שעות כדי לגנוב אותו.‬
‫אז רחינה מכינה לנו מלכודת,‬ ‫ואנחנו נכנסים ישר לתוכה?‬
‫היא לא יודעת שגילינו את התוכנית.‬
‫אוקטביו היה המומחה בפריצת כספות,‬ ‫אז נצטרך מישהו שיקדח בכספת.‬
‫אני יודעת להשתמש במקדחה מצוין.‬
‫בדיוק.‬
‫אבל לא נצליח בלי מיגל.‬
‫אינס צודקת, אנחנו לא יכולים.‬
‫מיגל החליט לא להמשיך איתנו.‬ ‫נעשה את זה לבד. אנחנו לא צריכים אותו.‬
‫אנחנו צריכים אותו.‬ ‫-אנחנו לא צריכים.‬
‫טוב.‬
‫אתה לא הולך לעזור להם.‬
‫אני לא מבין אותך.‬
‫אמרת לי להתעצבן, להציב גבולות, לשחרר אותה.‬
‫כן, אני יודע מה אמרתי.‬
‫אבל אני מכיר אותך.‬
‫אתה תתחרט אם לא תלך איתם.‬
‫ואתה תאשים אותי.‬
‫אם היית פה, באמת הייתי מאשים אותך.‬
‫כן. אבל אני לא פה, צוציק.‬
‫כבר החלטתי.‬
‫ההרפתקה הזאת לא שלי כבר מזמן.‬
‫בסדר.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬ ‫-אתה ממש כועס.‬
‫הם לא צריכים אותי.‬
‫כלל מספר 13.‬
‫אף אחד לא נשאר מאחור.‬
‫אף אחד.‬
‫תפסיק להמציא כללים.‬
‫בואו נעבור שוב על התוכנית.‬
‫לוקאס וסיטלאלי, אתם תיכנסו מפה‬ ‫ותשתלבו בין האורחים בקזינו.‬
‫את תהיי העיניים שלנו בגאלה.‬ ‫-עיניים.‬
‫אינס, את תגיעי לכספת דרך הביוב ותקדחי בה.‬
‫הדבר הזה שוקל טונה. אני לא אסתדר לבד.‬
‫ליאו, תעזור לה להתארגן,‬ ‫ואז אני רוצה שתגיע לאופנוע.‬
‫אני לא יודע אם יהיה לי זמן…‬ ‫-תדאג שיהיה.‬
‫אני צריכה אותך שם בשביל השלב האחרון.‬
‫צריך להיות ברור למה אנחנו נכנסים.‬
‫כן, לבניין ואלדז. תירגעי.‬
‫לא, אני לא אירגע.‬
‫הם יחכו לנו, ואני לא רוצה עוד אסונות.‬
‫אל תדאגי, לילי.‬
‫לא ניתן לרחינה לצאת מזה חלק.‬
‫בנדידוס.‬
‫כן!‬
‫- שירות חנייה -‬
‫לילי.‬
‫אינס, איך הולך?‬
‫אנחנו מתקדמים בתעלת הביוב.‬
‫בקרוב נגיע לעמדה.‬
‫קיבלתי.‬
‫לוקאס, סיטלאלי?‬
‫אתם שומעים?‬
‫לוקאס, סיטלאלי.‬
‫אתם שומעים?‬
‫כן, לילי.‬
‫כן, אנחנו מוכנים.‬
‫תזכרי,‬
‫אנחנו נשואים, אנחנו מספרד,‬ ‫והבן שלנו הוא טיגריס. טוב?‬
‫כבר תכננת הכול, אחי.‬
‫את מאבדת את זה.‬
‫תודה.‬
‫אתם נראים מעולה.‬
‫הזמנות, בבקשה.‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫מר וגברת סיינז-אוגרטה, איך הייתה הטיסה?‬
‫נפלאה! הכול היה מושלם, תודה.‬
‫"האזינו לי, רבותיי, יש לי קופים קטנים…"‬ ‫-תודה רבה. ערב טוב.‬
‫כמו מפה.‬ ‫-שלום. הזמנות?‬
‫לא ייאמן.‬
‫יפה פה מאוד.‬
‫קדימה, קדימה.‬
‫היי, אני לא יכול ללכת יותר מהר.‬
‫יש פה אנשים חשובים, מה?‬ ‫-כן, כמונו.‬
‫אל תהיה בלחץ.‬
‫תדמיין שזה משחק וידאו.‬
‫משחק וידאו? עוד פעם? איזה?‬
‫ליאו, אינס?‬
‫איך הולך לכם?‬
‫המכונה עוד לא בעמדה.‬
‫צריך עוד להרים אותה ולהרכיב אותה.‬
‫זין.‬
‫לילי, אני לא יודע אם אצליח להגיע לאופנוע.‬
‫ליאו, אתה תצליח.‬
‫אין לך ברירה.‬
‫אני לא יכול להיות‬ ‫בכל מקום, לילי. זה לא אפשרי!‬
‫לוקאס, אתה יכול לעזור להם?‬
‫איך? הגאלה תכף מתחילה.‬
‫תחשוב על משהו. ליאו, אתה חייב לצאת עכשיו.‬
‫שמעת את זה?‬
‫מה קרה?‬
‫נראה לי שיש פה מישהו.‬
‫כלל מספר 13.‬
‫אף אחד לא נשאר מאחור.‬
‫לך, בנדוליס. אני אישאר פה עם אינס.‬
‫לך.‬ ‫-כן. אני הולך.‬
‫תודה.‬
‫לילי, אני בדרך לאופנוע.‬
‫תודה.‬
‫לילי אומרת תודה.‬
‫תגידי לה שאין בעד מה.‬
‫כלל מספר 13.‬
‫היד שלך!‬
‫הורידו לך את הגבס!‬
‫כן!‬ ‫-עכשיו היא נראית עצלה.‬
‫בואי נלך.‬ ‫-בוא.‬
‫קדימה.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫הנה, הצלחתי.‬
‫תפתחי את הדלת. אני אחזיק אותה.‬ ‫-רגע.‬
‫לא הייתה דרך עם פחות מדרגות?‬ ‫-בוא.‬
‫קדימה.‬
‫אני רוצה להודות לכולכם על כך שהגעתם הערב.‬
‫היום הזה הוא אירוע מיוחד עבורנו.‬
‫אני גאה להציג בפניכם‬
‫את דמעת האש.‬
‫היהלום הגדול בעולם,‬ ‫והיחיד שיש לו גוון כתום.‬
‫שוויו מוערך ביותר ממאה מיליון דולר.‬
‫מצאנו אותו כאן, במדבר שלנו.‬
‫בת זונה.‬
‫כאילו שאת מצאת אותו.‬
‫דמיינו לעצמכם מה הארץ הזאת יכולה לתת לנו.‬
‫ולכן, היום,‬
‫אני מזמינה אתכם להשקיע ב"וואלדז יהלומים",‬
‫כדי שתוכלו להיות עוד יותר עשירים.‬
‫אבל די לדבר על עסקים.‬
‫זה הזמן ליהנות.‬
‫אלף האסימונים הראשונים על חשבון הבית.‬
‫תוכלו ליהנות מהמראה של דמעת האש,‬
‫לשתות בבר או להמר בקזינו.‬
‫והכי חשוב, תיהנו.‬
‫בוא נלך לרולטה, טוב?‬
‫אני אדפוק את כל האפסים האלה.‬
‫בואי נעשה את זה.‬
‫אבל קודם כול העבודה.‬ ‫-בוא נלך על זה.‬
‫סליחה.‬
‫תתכופפי.‬
‫אני מפעילה אותה.‬
‫מורידה.‬
‫זהירות.‬
‫מעלה?‬ ‫-מעלה.‬
‫וואו.‬
‫אוקטביו היה גאה בך.‬
‫וגם אני גאה בך.‬
‫אני לא אוהב ויסקי.‬ ‫-לזה יש יותר מדי ריח.‬
‫יש בירה?‬ ‫-תני לי לטעום.‬
‫ברור שאין פה בירה.‬ ‫-לא יודעת, אולי משהו ברמה…‬
‫רחינה.‬
‫מה קרה?‬
‫רחינה.‬
‫היא פה.‬
‫זה לא היה חלק מהתוכנית.‬
‫זה החלק האהוב עליי בתוכנית.‬
‫תשאירו את האהבה לאחר כך.‬ ‫אנחנו שומעים הכול.‬
‫חכה רגע.‬
‫תתרחקו ממנו, ולכו לעמדה בקזינו.‬
‫בוא נלך.‬
‫סליחה.‬
‫תפעיל את המכונה.‬
‫ותדאג שהמים ימשיכו לזרום, אחרת נישרף.‬
‫לילי,‬
‫אנחנו מתחילים.‬
‫ההצגה מתחילה.‬
‫קרלוטה?‬
‫מי אתה? מה אתה עושה פה?‬
‫אין פה אף קרלוטה.‬
‫מי אתה?‬
‫אני צריך לדבר עם לילי.‬
‫זאת מלכודת.‬
‫סיטלאלי, איך הולך?‬
‫סיטלאלי?‬
‫אני לא רוצה לעורר חשד.‬
‫קיבלתי. ואתה, לוקאס? איך הולך לך?‬
‫לוקאס?‬
‫למה אתם לא עונים בפעם הראשונה?‬
‫כבר סיימתי להטמין את שלי.‬
‫לא ידעתי שזאת תחרות, לוקאס.‬
‫לא, אני יודע. ברור שלא.‬
‫אני בחיים לא אתחרה נגדך.‬
‫תירגע, לוקאס.‬
‫אם סיימת, תחליף עמדה.‬
‫ו…‬
‫סיימתי.‬
‫קיבלתי.‬
‫מושלם, חבר'ה. השלב הראשון הושלם.‬
‫נעבור לשלב השני.‬
‫קדימה, קדימה.‬
‫ליאו, איך הולך?‬
‫קרלוטה, אני בעמדה.‬
‫קיבלתי.‬
‫לוקאס, מה איתך?‬
‫עצור! אסור לך להיות…‬ ‫-זין.‬
‫אני פה.‬
‫מה?‬
‫תפתחו לי!‬
‫חכה רגע, לוקאס.‬
‫הדלת. תפתח ללוקאס.‬ ‫-כן.‬
‫מיגל!‬
‫תיכנס, תיכנס.‬
‫ידעתי שתבוא.‬
‫אתה יודע שזה לא אותו דבר בלעדיך, נכון?‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫מה עם הגבס שלך?‬
‫יד שובבה.‬
‫מה זה "יד שובבה"?‬
‫ברוך הבא, לוקאס.‬
‫לילי, אנחנו מוכנים.‬
‫טוב מאוד, לוקאס.‬
‫תכף יתחיל הבלגן.‬
‫הבלגן מתחיל בעוד שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת…‬
‫זה עובד.‬
‫קיבלתי.‬
‫לכי לחדר של היהלום ותעדכני אותי.‬
‫קיבלתי.‬
‫מישהו פרץ למחשבי הקזינו, גברתי.‬
‫תתפסו אותם.‬
‫כן, גברתי.‬
‫גבירותיי ורבותיי, ערב טוב.‬
‫בואו איתי, בבקשה.‬
‫למרבה הצער, נתקלנו בבעיה טכנית קלה.‬
‫בואו נלך לקזינו.‬
‫למטה.‬
‫לוקאס, אתה בטוח שאתה יודע איך זה עובד?‬
‫לילי, אני יודע מה אני עושה.‬ ‫תסמכי עליי. אני ארד לאט.‬
‫אני מבטיח.‬
‫סיימתי. האזעקה נוטרלה.‬
‫יש לנו שלוש דקות עד שהם יבינו‬ ‫שניתקתי את המערכת. תזדרזי.‬
‫לוקאס!‬
‫סליחה. איבדתי אותך לרגע.‬
‫בסדר. תמשיך להוריד אותי.‬
‫לאט.‬
‫בסדר, עוד קצת.‬
‫עוד קצת. עוד קצת.‬
‫זהו.‬
‫עד לרצפה.‬
‫יש לך רק דקה וחמישים שניות,‬ ‫ואז יהיה תור ליאו.‬
‫אני מוכן.‬
‫לוקאס, יקירי, תישאר לי חצי דקה.‬
‫מה?‬
‫- האות אבד -‬
‫לילי?‬
‫היי, איבדתי את לילי.‬
‫ברכותיי.‬
‫אני מעריכה את המאמץ.‬
‫אבל את לא לוקחת אותו.‬
‫לא התכוונתי לקחת אותו איתי.‬
‫החרא הזה מזויף.‬
‫אני לא שומע כלום. תכבי ותדליקי.‬
‫את שומעת אותי? לילי?‬
‫מי את חושבת שאת, קרלוטה?‬ ‫אני יודעת שהסתננת הנה בשבוע שעבר.‬
‫המראה הזה לא מתאים לך, דרך אגב.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היי!‬
‫אינס!‬
‫הקשר התנתק! אני לא שומע כלום! וגם ליאו לא.‬
‫אל תדאג, כמעט סיימנו.‬
‫בטוח?‬
‫אל תהיי תמימה, לילי.‬
‫את חושבת שהיהלום האמיתי נמצא במרתף.‬
‫נראה לך שאני לא יודעת‬ ‫שהחברים שלך קודחים שם?‬
‫היהלום היה במשרד שלי כל הזמן.‬
‫למעשה מחכה להם שם הפתעה נחמדה.‬
‫- פעיל -‬
‫בת זונה.‬
‫אני בא.‬
‫תעלי, לילי!‬
‫קדימה!‬
‫עצור!‬
‫זוזו הצדה!‬
‫מצטער! סליחה!‬
‫חרא.‬
‫אני עובר!‬
‫אני עובר! תודה!‬
‫- פעיל -‬
‫אוי, לא.‬
‫חרא!‬
‫עצור! משטרה!‬
‫ידיים למעלה!‬ ‫-זה נגמר.‬
‫רוצי, לילי!‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫עצור! משטרה!‬
‫אחריהם!‬
‫מה בדיוק קרה?‬
‫את לא מתכוונת לדבר?‬
‫מי שאמורה להיות פה…‬
‫לשבת כאן…‬
‫היא רחינה ואלדז.‬
‫הבת של האיש שרצחת בספרד?‬
‫זה לא מה שקרה. לא הרגתי אותו.‬
‫טוב, את לא רוצה להיזכר?‬ ‫אני ארענן את זיכרונך.‬
‫לוקאס מונטסורי.‬
‫מת.‬
‫אינס אוז'ואה.‬
‫מתה.‬
‫מיגל מוראלס.‬
‫מת.‬
‫כולם מתו באשמתך.‬
‫סיטלאלי אקה איסאמה. איפה היא?‬
‫ברחה, כנראה.‬
‫אז את מודה שביצעתם שוד?‬
‫כן, ברור.‬
‫רצינו לשדוד את רחינה,‬ ‫כי היא לקחה מאיתנו הכול.‬
‫אינס עמדה לאבד בגלל את הבן שלה.‬
‫ועכשיו אלכס איבד את אמא שלו לנצח.‬
‫מה זה?‬
‫ההודאה שלך.‬
‫אני לא חותמת.‬
‫היא אבודה לגמרי.‬
‫מה תעשו איתה?‬ ‫-עוד לא החלטנו.‬
‫ספרד ביקשה שהיא תוסגר‬ ‫בגלל הרצח של אבא שלך.‬
‫אני יכולה לדבר איתה?‬ ‫-עוד לא.‬
‫אפשר לפתור את זה בצורה אחרת?‬
‫בטח אוכל לקבל חמש דקות איתה‬ ‫בזמן שתאכל ארוחת בוקר.‬
‫לא תגידי לי שלום?‬
‫מה את רוצה?‬
‫היהלום אצלך. ניצחת.‬
‫במה ניצחתי?‬
‫הרסת את המשפחה שלי. לקחת את אבא שלי.‬
‫הכי קל היה להרוג אותך, אבל זה לא יקרה.‬
‫תגיד לי איפה הירושה.‬
‫אבא שלי סיפר לך הכול, אבל היא שלי.‬
‫איפה היא?‬
‫בפעם האחרונה,‬
‫אני לא יודעת איפה הכסף המזוין שלך.‬ ‫-את יודעת.‬
‫הוא מוסתר איפשהו בתוך הראש שלך.‬
‫אני תמיד מקבלת‬ ‫את מה שאני רוצה, לא משנה מה.‬
‫אבא שלך ידע שאת רעה.‬
‫בגלל זה הוא לא השאיר לך כלום.‬
‫כשהיינו קטנות…‬
‫יום אחד הוא מצא בובה בשירותים.‬
‫השם שלי היה כתוב‬ ‫על המצח שלה, והיה תקוע בה סכין.‬
‫באותו יום, אבא שלך אמר לי לא לדאוג.‬
‫שהוא תמיד ידאג לי.‬
‫את יודעת למה הוא אמר את זה, רחינה?‬
‫כי הוא התוודה ואמר שהוא גם אבא שלי.‬
‫הוא ידע שאת כלבה.‬
‫ולכן הוא ביקש שלא אספר לך אף פעם.‬
‫את היית מתה מרוב קנאה.‬
‫אבל זה בכל זאת קרה.‬
‫הרעלת את התרופות שלו, נכון?‬
‫לא יכולת לסבול את זה‬ ‫שהוא אהב אותי יותר מאותך.‬
‫עשית את זה לבד?‬
‫או שהשתמשת במאנו?‬
‫אני לא צריכה עזרה מאף אחד.‬
‫אני לא כמוך.‬
‫תכננתי את זה במשך שנים.‬
‫גרמתי לו לחלות לאט לאט, עד שחיסלתי אותו.‬
‫ואני אעשה לך אותו דבר.‬
‫שלום, אחותי.‬
‫כשייקחו אותך לספרד, אני אבוא לבקר אותך.‬
‫את לבד.‬
‫לא נשאר לך אף אחד אחר.‬
‫רק אני.‬
‫את תמיד נופלת למלכודת.‬
‫רחינה…‬
‫אני המלכודת.‬
‫יכול להיות שזה לא הלך כמו שתכננת.‬
‫יכול להיות שמאנו שרד.‬
‫זאת מלכודת.‬
‫כולם הולכים למות.‬
‫יכול להיות שחימנה הזהירה אותנו בזמן.‬
‫תפסיקו לקדוח!‬
‫תפסיקו לקדוח.‬
‫יכול להיות שדיברתי עם כמה חברים מהמשטרה.‬
‫על כמה אנחנו מדברים?‬
‫אני מאמין שזה די והותר.‬
‫יכול להיות‬
‫שפוצצנו את הפצצה בכוונה.‬
‫יכול להיות שלחברים שלי‬ ‫היה זמן להציל את עצמם.‬
‫ויכול להיות שהקלטנו קודם את הווידוי שלך.‬
‫עשית את זה לבד?‬
‫או שהשתמשת במאנו?‬
‫אני לא צריכה עזרה מאף אחד. אני לא כמוך.‬
‫תכננתי את זה במשך שנים.‬
‫גרמתי לו לחלות לאט לאט,‬ ‫עד שחיסלתי אותו. ואני אעשה לך אותו דבר.‬
‫את לבד.‬
‫ואני לא אבוא לבקר אותך.‬
‫שלום ולא להתראות, אחותי.‬
‫טוב, אנחנו יודעים איך זה עובד.‬
‫אני מקווה שזה יום ההולדת שלה. 1996.‬
‫לעזאזל.‬
‫וואו.‬
‫מה?‬
‫אדיר!‬
‫אדיר לגמרי!‬
‫אתה תשחק אותו מרוב מבטים.‬
‫מאה מיליון.‬
‫אולי יותר.‬
‫שלושה מיליון דולר לכל אחד.‬
‫מה שהם גנבו לנו, ועוד קצת.‬ ‫-ונוכל לחסוך את הכסף.‬
‫האפס הזה ישלם לנו מיליון‬ ‫תמורת הצגת היהלום בתערוכה שלו.‬
‫זה נשמע מוגזם, אבל אני אתפשר‬ ‫על זה שתתקן את השן, בסדר?‬
‫יפה.‬
‫כולנו חושבים שהשפם שלך מוגזם.‬ ‫אבל עסקה זאת עסקה.‬
‫אולי הוא ישלם 1.2 מיליון,‬ ‫ואז כל אחד יקבל 200,000?‬
‫את מחשבת מהר, הא? נחמד.‬ ‫-מה אתה אומר?‬
‫פצ'יטה, זה בשבילך.‬
‫אני אלך עם זה לחוף.‬
‫ואני אשלם לכמה גנבי דלק שיושבים בכלא‬
‫כדי שימסרו לרחינה דרישת שלום מפפה בכלא.‬
‫כן.‬
‫מה עכשיו?‬
‫זהו?‬
‫כל אחד ילך לדרכו.‬
‫אני נשבע שלא יפריע לי‬ ‫להסתכל עלייך מחפשת אוצרות עוד שנה.‬
‫אני מסוגל להתרגל לזה.‬
‫לחיים האלה.‬
‫אבל אני חייב ללכת.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫הנה את.‬
‫יש לי הצעה בשבילך.‬ ‫-איזו הצעה?‬
‫מה את עושה בסוף השבוע?‬ ‫-אה…‬
‫אני צריכה לפגוש את חרמאן.‬
‫כן.‬
‫אני לא יכולה להיפרד ממנו בוואטסאפ, נכון?‬
‫אני לא כזאת רעה.‬
‫אולי תיפרדי ממנו בטלפון?‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫למה לא? בטח שכן.‬ ‫-לא.‬
‫בואי נטוס לסין ונטפל בפנדות.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, סין.‬
‫אני צריכה רק לדאוג לאחים שלי ולבית,‬
‫אבל אני אהיה מוכנה בקיץ.‬
‫קבענו, כן?‬ ‫-קבענו.‬
‫ברצינות, לוקאס.‬ ‫-ברצינות.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני שבע לגמרי.‬
‫היה לך טעים?‬ ‫-כן.‬
‫בוא נלך.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה לכם!‬
‫אני רוצה ממתק. אפשר לקנות?‬
‫איזה?‬
‫עם חריף. פליפה אכל‬ ‫ממתק ממש חריף, ואני רוצה לטעום.‬
‫בסדר.‬
‫היי…‬
‫כרמן!‬
‫לא התקשרת אליי.‬
‫את נוסעת עם אלכס?‬
‫אל תגידי לי שאתם עוזבים את המדינה.‬
‫לא.‬
‫הבוסים שלי יכולים לנקות‬ ‫את התיק שלך. את לא חייבת לעזוב.‬
‫בינתיים אני בסך הכול‬ ‫נוסעת לחופשה עם הבן שלי.‬
‫אינס,‬
‫את השוטרת הכי טובה שאני מכירה.‬
‫אני רוצה שתעבדי איתי בבולשת הפדרלית.‬
‫אני רוצה שנתפוס פושעים גדולים, כמו פעם.‬
‫זה יכול להיות מדהים.‬
‫תחשבי על זה.‬
‫כרמן.‬
‫תודה.‬
‫על הכול.‬
‫בוא ניסע. רוצה גלידה?‬
‫צוציק.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫מה תעשה עכשיו?‬
‫טוב…‬
‫זה הכול.‬
‫והיה טוב.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אני לוקח את הזקן לטיול.‬
‫הפעם באמת.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, הפעם באמת. עם מה שנשאר ממנו.‬
‫יש בו יותר ממה שנדמה לך.‬
‫אני יודע.‬
‫הפעם אני לא אבוא איתך.‬
‫אתה לא צריך אותי יותר.‬
‫אני צריך אותך תמיד.‬
‫מתי נתראה שוב?‬
‫לא יודע.‬
‫בהרפתקה הבאה.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫גם את.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫ואני אותך.‬
‫לנצח.‬
‫תודה.‬
‫תגיד לי, בוס,‬
‫ניסע למצרים? לראות פירמידות אחרות?‬
‫אולי לטורקיה?‬
‫נחפש אוצרות אחרים?‬
‫טורקיה.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬