Ані руш!
На коліна! В'яжіть її!
Твою гру скінчено.
Заберіть її.
ПОЛІЦІЯ
Зараз чверть на четверну ночі, 16 травня.
Я з ув'язненою Карлотою Муньйос,
вона ж Ліліана Гомес Еспіноса,
вона ж Даніела Руїс Паласіос.
Її о 2:45 ночі заарештувала поліція штату Юкатан.
З нею оперувала злочинна банда.
Трьох з них убили.
Двоє втекли.
Їх звинувачують у пограбуванні, побитті, нападі і вбивстві.
Записую свідчення затриманої.
Отже, Карлото,
що в біса сталося?
ШУКАЧІ ПРИГОД
На презентації Сльози Вогню
Карлота і її пси прийдуть по діамант.
Коли Карлота з'явиться в казино, щоб його вкрасти, ми її чекатимемо.
Вона потрібна мені живою.
Дотримуйтеся плану до останньої букви.
Я не прийму помилок.
Зрозуміло?
Так, пані!
Його показуватимуть під час відкриття.
У нас три години, щоб його вкрасти.
Регіна влаштовує пастку, і ми йдемо просто в неї?
Їй не відомо, що ми знаємо план.
Октавіо зламував сейфи. Нам потрібен той, хто пробурить сховище.
Я чудово вмію свердлити.
О, так.
Але без Міґеля не вийде.
Інес має рацію, не вийде.
Міґель вирішив не продовжувати. Підемо самі. Він не потрібен.
-Він потрібен. -Ні, не потрібен.
Гаразд.
Ти їм не допоможеш.
Я не розумію.
Ти сказав мені злитися, встановити межі, відпустити її.
Так, я знаю, що сказав.
Але я тебе знаю.
Ти шкодуватимеш, що не пішов з ними.
І звинувачуватимеш мене.
Якби ти був тут, звинувачував би.
Так.
Але мене немає, малий.
Я вирішив.
Ця пригода вже давно не моя.
Добре.
-На що ти дивишся? -Який ти злий.
Я їм не потрібен.
Правило номер 13.
Нікого не покидати.
Нікого.
Досить вигадувати правила.
Пройдемося планом ще раз.
Лукас і Сітлалі входять тут і змішуються з гостями казино.
-Ви будете нашими очима на святі. -Очима.
Інес, ти йдеш каналізацією до сховища, щоб просвердлити.
Воно важить десь тонну. Я сама не зможу.
Лео, допоможеш їй. Потім ти потрібен на мотоциклі.
-Не знаю, чи я встигну… -Встигай.
В останній фазі ти маєш бути тут.
Не забувайте, куди ми ліземо.
У будинок Вальдес. Розслабся.
Не розслаблюся.
Нас чекатимуть, а я більше не хочу нещасть.
Не хвилюйся, Лілі.
Ми Регіні цього не подаруємо.
Бандити.
Так!
ПАРКУВАЛЬНИК
Лілі.
Інес, як справи?
Ми в каналізації, ідемо.
Підходимо до місця.
Зрозуміла.
Лукасе, Сітлалі?
Ви чуєте?
Лукасе, Сітлалі.
Ви чуєте?
Чуємо, Лілі.
Так, ми готові.
Не забудь.
Ми подружжя, ми з Іспанії, і наш син — тигр.
Чуваче, ти все спланував.
Припини.
Дякую.
Маєте чудовий вигляд.
Запрошення, будь ласка.
Прошу.
Дякую.
Пан і пані Сенз і Уґарте, як долетіли?
Прекрасно! Усе було ідеально, дякую.
-Слухайте ж, люди, у мене мало грошей… -Дякуємо. Гарного вечора.
-Це як мапа… -Вітаю. Запрошення?
Я не знаю.
Чорт забирай.
Тут чудово.
Ну ж бо.
Іду. Я не можу швидше.
-Це важливі люди, так? -Так, як і ми.
Не нервуйся.
Уяви, що це відеогра.
Відеогра? Знову? Яка?
Лео, Інес?
Що у вас?
Ми ще не дійшли до машини.
Її треба підняти й зібрати.
Чорт!
Лілі, не знаю, чи я встигну до мотоцикла.
Лео, ти встигнеш.
Вибору немає.
Лілі, я не можу бути скрізь. Це неможливо!
Лукасе, допоможеш їм?
Як? Ось-ось почнеться гала-концерт.
Придумай. Лео, тобі вже треба йти.
Ти чуєш?
Що таке?
Здається, тут хтось є.
Правило номер 13.
Нікого не покидати.
Іди, Бандолісе. Я залишуся з Інес.
-Давай. -Так, добре.
Дякую.
Лілі, я йду до мотоцикла.
Дякую.
-Лілі тобі дякує. -Скажи, без проблем.
Правило номер 13.
Твоя рука!
Гіпс зняли!
Тепер вона якась мала.
-Ходімо. -Ходімо.
Давай.
Добре. Підіймаємо.
Я тримаю.
-Відчиняй двері, а я потримаю. -Чекай.
-Не було менше сходів? -Давай.
Добре.
Я хочу подякувати всім вам, що прийшли.
Сьогодні у нас особлива подія.
Я рада представити вам
Сльозу Вогню.
Найбільший діамант світу і єдиний з оранжевим відтінком.
Його оцінюють у понад 100 мільйонів доларів.
Його знайшли тут, у нашій пустелі.
Сучка.
Ніби його знайшла ти.
Уявіть, що ця земля може нам дати.
Тож сьогодні
я запрошую інвестувати в «Діаманти Вальдес».
Щоб ви стали ще більш нескромно багатими.
Але досить про бізнес.
Час розважатися.
Перші 1 000 фішок за рахунок будинку.
Ви можете вільно милуватися Сльозою Вогню,
пити в барі чи грати в казино.
Головне — розважайтеся.
Ходімо до рулетки?
Я переможу цих вилупків.
Ми це зробимо.
-Але спершу попрацюємо. -До роботи.
Прошу, пробачте.
Опустися.
Вмикаю.
Спускаю.
-Обережно. -Чорт.
-Підіймаємося? -Так.
Овва.
Октавіо пишався б.
Як і я.
Не люблю віскі.
Забагато ароматизатора.
-А є пиво? -Я скуштую.
-Звісно, у них немає пива. -Навіть у вишуканих…
Регіна.
Що таке?
Регіна.
Вона там.
Це не за планом.
Це моя улюблена частина плану.
Кохатиметеся потім. Ми вас чуємо.
Чекай.
Рушайте до своїх позицій у казино.
Ходімо.
Перепрошую.
Вмикай апарат.
Міґелю, не зупиняй воду, бо згоримо.
Лілі,
починаємо.
Починаємо виставу.
Карлото?
Хто ви? Що ви тут робите?
Тут немає ніякої Карлоти.
Хто ти?
Я маю поговорити з Лілі.
Це пастка.
Сітлалі, як справи?
Сітлалі?
Не хочу викликати підозр.
Зрозуміла. А ти, Лукасе? Що в тебе?
Лукасе?
Чому ви не відповідаєте одразу?
Я давно розставив свої пристрої.
Я не знала, що ми змагаємося.
Ні. Звісно, ні.
Я б з тобою не змагався.
Та розслабся, Лукасе.
Якщо ти закінчив, змінюй позицію.
І…
Готово.
Зрозуміла.
Чудово. Перша фаза завершена.
Переходимо до другої.
Ну ж бо…
Лео, що в тебе?
Карлото, я на позиції.
Зрозуміла.
Лукасе, а ти?
-Ані руш! Сюди не… -Чорт!
Що?
Відчиняй!
Секунду, Лукасе.
-Двері. Відчини Лукасу. -Так.
Міґелю!
Заходь.
Я знав, що ти прийдеш.
Ти ж знаєш, що без тебе це не те?
-Я тебе люблю. -І я тебе.
Де твій гіпс?
Жваві рученята.
Що за жваві рученята?
Вітаю, Лукасе.
Лілі, ми готові.
Дуже добре, Лукасе.
Нехай почнеться хаос.
Хаос починається за три,
дві,
одну…
Працює.
Зрозуміла.
Ідіть до діаманта й доповідайте.
Так.
Пані, здається, казино хакнули.
Візьміть їх.
Так, пані.
Пані та панове, добрий вечір.
Будь ласка, ідіть за мною.
На жаль, у приміщенні невелика технічна проблема.
Прошу в казино.
Спускаюся.
Лукасе, ти точно вмієш цим працювати?
Лілі, я знаю, що роблю. Повір, я опущу повільно.
Обіцяю.
Сигналізацію вимкнено.
Є три хвилини, перш ніж вони помітять вимкнення системи.
Лукасе!
Пробач, на секунду втратив тебе.
Гаразд, опускай мене далі.
Повільно.
Так, ще трохи.
Ще трохи.
Тримаюся.
І на підлогу.
У тебе хвилина 50 секунд. Потім черга Лео.
Я готовий.
Лукасе, любий, у мене є зайві пів хвилини.
Що?
СИГНАЛ ВТРАЧЕНО
Лілі?
Агов. Я втратив Лілі.
Мої вітання.
Захоплива наполегливість.
Але ти його не візьмеш.
Я і не збиралася його брати.
Це підробне лайно.
Я тебе не чую. Вимкни й увімкни.
Ти мене чуєш? Лілі?
За кого ти себе маєш? Я знаю, що ти в нас була того тижня.
До речі, цей образ тобі не личить.
Що?
Гей!
Інес!
Я втратив сигнал! Я нічого не чую! Лео теж.
Не хвилюйся — ми майже закінчили.
Точно?
Лілі, не будь наївною.
Ти думаєш, справжній діамант у підвалі.
Гадаєш, я не знаю, що твої друзі свердлять?
Діамант весь час був у мене в офісі.
А на них унизу чекає приємний сюрприз.
АКТИВНО
Ти клята сучка.
Їду.
Залазь, Лілі!
Рушай!
Стояти!
З дороги!
Пробачте!
Чорт!
Дорогу!
Обережно! Дякую!
АКТИВОВАНО
О ні!
Бляха!
Стояти! Поліція!
-Руки вгору! -Усе скінчено.
Тікай, Лілі!
Я розберуся.
Стояти! Поліція!
За ними!
Що в біса сталося?
Не говоритимеш?
Перед вами зараз
має сидіти
Регіна Вальдес.
Дочка чоловіка, якого ти вбила?
Було не так. Я його не вбивала.
Хочеш пригадати? Я освіжу твою пам'ять.
Лукас Монтессорі.
Мертвий.
Інес Ульйоа.
Мертва.
Міґель Моралес.
Мертвий.
Усі померли через тебе.
Сітлалі Аке Ісама. Де вона?
Мабуть, утекла.
То ти зізнаєшся в пограбуванні?
Звісно.
Ми хотіли вкрасти в Регіни, бо вона забрала все, що ми мали.
Інес через неї мала втратити опіку над сином.
А тепер Алекс втратив матір назавжди.
Що це?
Твоє зізнання.
Я не підпишу.
Вона зовсім розгублена.
-Що ви з нею зробите? -Ще не знаємо.
Іспанія вимагає її екстрадиції за вбивство вашого батька.
Можна до неї?
Поки ні.
А ми ніяк не домовимося?
Ми з нею могли б поговорити п'ять хвилин, поки ви снідаєте.
Не привітаєшся?
Чого ти хочеш?
Діамант у тебе, ти виграла.
Що я виграла?
Ти розбила мою сім'ю, вкрала тата.
Найпростіше було б убити тебе, але не пощастило.
Кажи мені, де спадок.
Тато все розповів тобі, але він мій.
Де він?
Востаннє кажу.
-Я не знаю, де твої кляті гроші. -Знаєш.
Це сховано десь у твоїй голові.
А я завжди отримую бажане. Хай би що.
Твій батько знав, що ти погана.
Тому нічого тобі не залишив.
Коли ми були малими…
він якось знайшов у ванній ляльку.
На лобі було моє ім'я, в неї було встромлено ніж.
Твій тато тоді сказав мені не хвилюватися.
Сказав, він завжди про мене дбатиме.
Знаєш, чому він мені це сказав?
Бо зізнався, що він і мій батько.
Він знав, що ти сучка.
Тому попросив ніколи тобі не казати.
Ти б умерла від ревнощів.
Але ти й так ревнуєш.
Ти отруїла його ліки, так?
Не винесла, що мене він любить більше.
Ти це зробила сама?
Чи змусила Мано?
Мені не потрібна допомога.
Я не така, як ти.
Я це планувала роками.
Змушувала його хворіти дедалі сильніше, доки не прикінчила.
І те саме зроблю з тобою.
Бувай, сестро.
Я в Іспанії тебе навідаю.
Ти залишилася сама.
У тебе нікого немає.
Тільки я.
Ти завжди потрапляєш у пастку.
Регіно?
Пастка — це я.
Може, у тебе пішло не за планом.
Може, Мано вижив.
Це пастка.
Вони всі помруть.
Може, Хімена нас вчасно попередила.
Не свердліть!
Зупиніться.
Може, я поговорила з парою друзів-поліцейських.
Про яку суму йде мова?
Гадаю, цього більш ніж достатньо.
Може,
ми самі підірвали бомбу.
Може, мої друзі встигли врятуватися.
І може, ми тоді записали твоє зізнання.
Ти це зробила сама?
Чи змусила Мано?
Мені не потрібна допомога. Я не така, як ти.
Я це планувала роками.
Змушувала його хворіти дедалі сильніше, доки не прикінчила.
Ти сама.
І я тебе не навідуватиму.
Більше не побачимося.
Ми знаємо, як це працює.
Сподіваюся, це рік її народження, 1996.
Дідько.
Ой.
Що?
Клас!
Як це круто!
Ти в ньому діру прогледиш.
Сто мільйонів.
Може, більше.
По три мільйони доларів кожному.
-Те, що вони забрали, і трохи ще. -І їх можна лишити.
Цей козел заплатить нам мільйон оренди під час виставки.
Це начебто багато, але нарешті зможеш зробити собі зуб.
Один — один.
Ми вважаємо, що твої вуса — перебір. Але угода є угода.
А може, він заплатить 1 200 000, щоб кожен отримав по 200 000?
-Умієш рахувати? Клас. -То що?
Пачіто, це тобі.
Із цим я піду на пляж.
І заплачу контрабандистам-в'язням,
щоб передали Регіні в тюрмі вітання від Пепи.
Так.
Що тепер?
Це все?
Кожен іде своєю дорогою.
Присягаюся, я б не проти провести з тобою ще рік у пошуках скарбів.
До цього легко звикнути.
До такого життя.
Але я мушу йти.
Гарної дороги.
Ось ти де.
-У мене пропозиція. -Яка?
-Що робиш на вихідних? -Мені треба зустрітися з Херманом.
Так.
Я ж його по вотсаппу не кину?
Я не така зла.
А якщо по телефону?
Ні, я так не можу.
-Чому? Можеш. -Ні.
-Їдьмо в Китай дбати про твоїх панд. -Гаразд.
Гаразд, Китай.
Мені ще треба розібратися з малими й домом,
але до літа впораюся.
-Тоді домовилися. -Так.
-Справді, Лукасе. -Справді.
Обіцяю.
Я наївся.
-Сподобалося? -Так.
Ходімо.
-Дякуємо. -І вам!
Я хочу цукерок. Купимо?
Яких?
Із чилі. У Феліпе були дуже гострі, я хочу спробувати.
Добре.
Агов!
Кармен!
Ти не дзвонила.
Ти їдеш з Алексом?
Ви покидаєте країну?
Ні.
Мої боси можуть виправити твоє досьє. Не треба тікати.
Поки це просто відпустка із сином.
Інес, ти найкраща поліцейська, яку я знаю.
Переходь до мене у розвідку.
Знову будемо ганяти серйозних злочинців.
Це було б дивовижно.
Подумай.
Кармен.
Дякую.
За все.
Ходімо. Хочеш морозива?
Малий.
Як ся маєш?
Добре.
Що плануєш тепер?
Ну…
Усе.
Було добре.
А що далі?
Повезу старого в подорож.
-Справді. -Так?
Цього разу так. Те, що від нього лишилося.
-Він пам'ятає більше, ніж ти думаєш. -Я знаю.
Цього разу я не складу компанію.
Я тобі більше не потрібен.
Ти завжди потрібен.
Коли ми побачимося?
Не знаю.
На наступній пригоді.
Бережи себе.
Ти також.
Я тебе кохаю.
І я тебе.
Назавжди.
Дякую.
Ну що, босе?
Поїдемо в Єгипет? Спробуємо інші піраміди?
Або в Туреччину.
По інші скарби.
Туреччина.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда