Fattar du? Du ska vara där jag säger åt dig att vara.
Vad fan gör du?
Mina bröder spöar upp dig. Du kan stanna här!
Allt ser bra ut. Försök vila lite.
-Var det mina jävla söner? -Det var Roy.
Fan!
Om du berättar allt gör jag det mödan värt.
Jag ser alla som varit där inne!
Är hon död?
Hur kan man köra på nån och lämna henne att dö?
-En del är hemska. -Familjer är ännu värre.
Cancer suger! Cancer suger!
Jag kör till garaget.
Kliv ut ur bilen.
God morgon.
Har du sett demonstranterna här utanför?
-Ja. -Gör nåt åt det, då.
-Vad ska jag göra? -Inte vet jag.
-Kör över dem. Skyll på terrorister. -Vill du ha den sortens uppmärksamhet?
-Jag vill veta vem som ligger bakom det. -Det vet du.
Det är Lena, advokaten.
-Den jävla subban. -Ja.
Kan vi låta mörda henne?
Om din svärfar visste att du inte är så vän och perfekt…
-Han skulle bara älska mig mer. -Tror du det?
Var det ett hot? Tänker du berätta det?
-Nej, inte alls. -Vad bra. Är du säker?
Jag undrar bara. För utan mig faller allt det här.
Jag vet.
Och du vet hur hans son är. Han bryr sig bara om kokain och horor.
Den andra sonen jagar så mycket kuk att han inte ser nåt annat.
Har du vaknat på fel sida idag?
Jag ligger på alla sidor. Vad gör du i min bil?
Vad vill du? Hantera demonstranterna istället.
-Jag har nåt viktigare för mig. -Vad är viktigare än det?
Subban drar ner ett 100-årigt företag i smutsen.
-Det gäller din faster. -Vad är det med henne?
Försöker du lura mig?
Ge dig nu.
-Om du åker dit, åker vi alla dit. -Bra att du inser det.
Visste du att din faster mådde bättre?
Men hur sannolikt är det att hon minns nåt om hon…
-Vänta. Varför sa du "mådde"? -"Sannolikt" räcker inte för din svärfar.
Vad är det du säger?
Vi kan säga som så…
…att frågan är utagerad.
Vad bra.
-Ja. -Bra.
Vacker och livsfarlig.
Beauty in Black.
Stäng dörren.
Han bad mig om hjälp att flytta henne till ett annat sjukhus.
-Han börjar tappa förtroendet för mig. -Som vi alla.
-Du måste träffa honom. -Jag tänker inte träffa det jävla aset.
Mallory, vi måste få veta vad han planerar.
-Du vet hur han är. -Okej.
-Kan vi göra det nu? -Nej, jag ska jobba.
-Jag skulle inte fråga om det inte var… -Okej, då.
-Bra. -Men på ett villkor.
Vem var Roy med?
-Vad ska du göra med henne? -Vill du verkligen veta det?
Tja…
Han får inte skämma ut mig.
Överlåt det åt mig.
Du borde inte smutsa ner händerna.
Men nej, du vägrar släppa det.
Vad ska du göra? Samma sak som sist?
Vad sägs om det här?
Prata med Norman,
så får du veta vad hon heter
och var hon finns.
-Du bryr dig inte om vilka han träffar. -Han är oförsiktig.
Han ska inte skämma ut mig.
-Du ska få uppgifterna. -Nej, sätt Calvin på det.
-Litar du mer på honom? -Nej. Men låt honom ta det.
-Vem ska köra, då? -Gå ut ur min bil nu, Jules.
Okej.
Kör henne till sjukhuset så hon får träffa sin faster.
Ja, sir.
-Få bort demonstranterna. -Jag fixar det.
Du är ett sånt jävla as!
Det är för tidigt för sånt här.
Fy fan för dig!
Hon tände eld på din bil.
-Tror du jag är dum? -Fan!
Tror du jag är korkad? Ja.
Helvete!
Jävla galning!
Fan ta dig!
Varför gör hon så här?
Det var min jävla bil.
Och mina jävla kläder.
Du vet vad jag fick göra för att…
-Tycker du att det är roligt? -Nej, inte alls.
Bra, för det är inte roligt.
Nej, det är sorgligt.
Fan.
Så fort nåt går bra
händer nåt ännu galnare.
Vad är det som går bra?
Vad?
Tja, om…
Om vi rånar den där snubben…
Det skulle vara nåt.
Visst. Jag…
Låt bli.
Slut dig inte nu. Kom igen, Kimmie.
Vi klarar det.
Vi tar skiten, hjälper Rain…
…och drar härifrån.
Hon dog.
Va?
Jag åkte till sjukhuset för att hälsa på, och de sa att hon hade dött.
Jäklar.
De pumpade i henne nåt som de hade köpt i en järnhandel.
De ville få mig att göra det.
Vadå?
I kuken.
Vad är det för fel på dem?
Jag vet inte, men…
Lion gjorde det. Därför tjänar han så bra.
Men han inte ens blir hård längre.
Fan.
Du…
Vi kan ta oss ur det här.
Kom igen, det…
Det är USA.
Vi tar pengarna.
Och sen då?
Dominikanska republiken. Jag har släkt där.
Vi kan leva gott på en miljon dollar.
Man måste väl ha pass för att åka dit?
Jules tog alla våra id-handlingar.
Tror du det?
Sök på "Jane Doe" i Texas, i december 2022.
Första sökträffen.
Hur kan du veta det?
Ser hon bekant ut? Titta på tatueringen.
-Fan, det är Diamond. -Ja.
Vill du ändå ta risken?
De vill att vi ska veta att de kan göra sig av med oss.
Men fan…
Det kanske är döden att bo här.
Jag är med.
Vi gör det. Vi åker och gör det.
Han bor längs en privat väg.
Det är typ fem hus där.
Då blir det ännu enklare.
Men han har vakter, hundar, en massa sånt.
Jag får honom att ta mig dit.
Det gör han aldrig. Inte dit.
Hur vet du det?
Han vill inte att nån ska veta att han är bög.
Han låter dig inte komma så nära.
Det fixar jag.
Okej.
Du vet mer än jag.
-Vi måste försöka. -Vad är vitsen?
Det här är vårt liv. Mer blir det inte.
Kimmie…
Jag vill inte prata mer om det.
Jag måste få veta var hon är begravd.
Jag sa åt henne att inte göra det.
Jag sa åt henne.
Hon var min vän. Hon var allt jag hade.
Jag sa åt henne att inte göra det.
Jag sa åt henne.
Vi måste flytta henne.
Det måste jag avråda ifrån.
-Hon dör om hon stannar här, John. -Norman…
Du måste göra det. Du är skyldig mig det.
Okej.
Bra. Hur går vi till väga?
Vi flyttar henne till Lake Lee med ambulans.
Lake Lee suger.
-Det är närmast. -John.
-Okej. Men en längre flytt är riskabel. -Det är farligare att stanna här.
Mr Bellarie, en beväpnad vakt bevakar din frus rum.
Vi ska flytta henne.
-Mr Bellarie… -Vi gör det nu.
-Ursäkta, vem är du? -Strunt i det.
-Är du läkare? -Strunt i det, sa jag.
Det vore väldigt riskabelt att flytta henne nu.
Det är redan bestämt.
-Jag kan inte… -Nu!
Jag måste avråda från att flytta henne i nuläget.
Vem var sköterskan som var här igår?
-Ursäkta? -Exakt!
-Du vet inte. -Mr Bellarie…
Vi ska flytta henne nu.
-Jag måste kolla hennes värden först. -Håll dig borta från henne.
Berätta åtminstone vem läkaren är.
Han vet vad han gör.
Han ska stabilisera henne. Sen åker vi.
Okej. Jag beklagar.
Har vi gjort nåt fel?
Gå.
Gå bara.
Tack.
Farbror.
-Hej. -Jag vet att du är arg på familjen.
Ja, men inte på dig.
Jag tog med blommor.
Hennes favoriter.
Vad står på?
-Vi ska flytta henne. -Okej.
Men vi har skänkt mycket pengar hit.
Ja, just därför.
-Du känner inte familjen lika bra. -Jag lär mig varje dag.
Ja. Det är mycket du inte vet.
Det är bara sorgligt.
-Ja. -Det är hemskt.
Ja. Gråt inte.
Du, Mallory…
Vet du vem som gjorde det?
Nej. Jag svär.
-Vi bor alla längs den vägen. -Jag vet.
-Du är gift med min brorson, men… -Ja, men…
Snälla, låt bli. Han har sina problem, men han skulle aldrig lämna nån så.
Hur vet du det?
Vi har varit gifta i åratal. Jag känner dem.
-Om du inte drev företaget… -Jag vet. Det är okej.
-Med stämningen och allt… -Nej, tänk inte på den.
Lägg det åt sidan. Lägg all din kraft på henne.
Hjälp henne att bli bättre.
-Hon blir inte bättre. -Säg inte så. Det blir hon visst.
Det är så mycket med det här som jag inte förstår.
Vad menar du?
En polisman sa att hon låg på en avställningsplats för bilar.
-Vad gjorde hon där? -Vadå, avställningsplats?
Jag vet inte. Nu letar de efter videor som kan visa vad som hände.
-Det utbröt skottlossning. -Va?
-Är du säker på att det inte var Charles? -Ja.
Hur vet du det?
-Den självgoda, arroganta… -Hör på.
Se på mig.
Jag vet inte hur jag ska fråga dig det här, men…
Vad?
Har du några fiender?
-Menar du att det är mitt fel? -Nej, inte alls.
Det menar jag inte. Men hur hamnade hon så långt bort?
Blev hon kidnappad?
Vad säger Jules om det?
Han har ju kontakter inom FBI.
Ja.
Jag vet inte. Han jobbar på det. Fan, jag…
-Vad menar du? -Jag vet inte om jag kan lita på honom.
Vi kan alla lita på Jules.
Jag vet inte vem jag kan lita på.
Jag lovar.
Ge honom lite tid, så hittar han den skyldiga.
Det här är Beauty in Black.
Jag heter Lena Norris Walton. Jag är advokat här i Chicago.
Om du känner nån som har fått cancer efter att ha använt den här produkten…
-Har du koll på det här? -Javisst.
-Du borde åka till jobbet. -Nej. Jag menar…
Jag kan stanna. Det är lugnt. Vill du inte det?
Jag kan skjuta upp saker och stanna.
Vi ska snart flytta henne.
Jag följer dig ut.
-Älskar dig. -Detsamma.
Calvin, gå ut.
-Hallå? -Hon ska flyttas.
-Fan. Vart då? -Det sa han inte.
-Fan. -Ja, han litar inte på dig.
-Jag ringer honom. -Nej, då vet han att jag berättade.
-Ja, du har rätt. -Vänta en timme.
Okej, jag fixar det.
Det tvivlar jag på.
Cancer suger! Cancer suger!
Jaha, ja. Okej.
-Mr Bellarie, ser du det här? -Ja.
Använd garageingången.
Nej, jag parkerar här.
-Men sir… -Jag ska prata med Jules.
-Det är mitt jobb att skydda dig. -Håll käften.
Det borde de också göra. Fan, vad de väsnas.
Vad fan är det här?
-Vänta. Vem får ni betalt av? -Tror du att vi får betalt?
CANCER ÄR INTE SKÖNHET
-Ja. -Det här är min dotter.
Han har cancer.
Tala om för henne att du tror att hon får betalt.
Gör det, då!
Nu går vi.
Fan, vad idiotiskt. Helvete.
Hitåt ska vi.
Det där lär bli viralt.
Det kan du lita på.
-Du ser bekant ut. -Det borde jag göra.
-Varför det? -Jag representerar cancerpatienterna.
-Ja, jävlar. -Och du är delgiven.
-Snyggt. -Kom igen, Roy.
-Du verkar tro att du känner mig. -Det gör jag.
-Hur då? -Roy. Lena.
Vad ska det betyda?
Du hade så många tjejer att du inte minns mig.
-Skämtar du med mig? -Nej.
Hur känner vi varann, då?
Jag minns dig. Hög som ett hus, glassande på pappas pengar.
-Det är alltså det det gäller. -Vad?
Svartsjuka.
Du ville ha mig, men jag ville inte ha dig.
-Vadå? Jag säger bara det. -Det var tvärtom.
Jag tror dig inte.
Du var ihop med Mallory, men jagade mig ändå.
Jagade jag dig? Jisses, vad du snackar skit.
Jäklar. Jag anade att du inte skulle minnas. Efter alla droger.
Visst.
-Ni borde förlika. -Vad?
Du vet vad det gäller.
Ja, det gör jag.
Är du en sån där ambulansjägare?
-Ambulansjägare? -Ja. Det är utpressning.
Jag har varit med länge. Det är vardagsmat för mig.
Vi ska tvinga ner företaget på knä.
Tvinga ner det på knä?
Vad lustigt, för jag skulle gärna…
…få ner dig på knä.
Tror du att det funkar att förolämpa mig?
Tja, din blotta närvaro förolämpar mig, så…
Mitt nummer står där. Låt oss prata.
Din fru och din pappa vägrar, som du vet.
-Varför skulle jag prata med dig? -Du är smartare än de.
Du är hjärnan bakom företaget. Det är du som bestämmer.
Jag känner dig.
Så fan heller.
Hon ser ut att sköta allt, men det är du som gör det.
Äntligen sa du nåt vettigt.
Ja, men alla tror att du är hennes knähund
och att hon fattar besluten.
Vi borde talas vid.
Vi kan lösa det och lämna henne vid sidlinjen.
Du måste tro att jag är genomkorkad.
Nej.
Som jag sa: Jag känner dig. Jag vet hur smart du är.
Det var kul att se dig.
Du har mitt nummer.
Vi kan ses inofficiellt.
-Får jag fråga en sak? -Ja.
-Vad gör hon på vår privata egendom? -Hon hade ett möte med ledningen.
Hade hon det? Tror du på den skiten?
Det är rent skitsnack. Hon skulle delge mig.
Jag…
Du ska bara hålla käft.
Du får sparken.
Stick härifrån nu.
Ge mig den där. Idiot.
Nej, det är bra. Det var allt. Tack.
Det känns bra.
Det är kallt, gumman. Jag…
Hej, sir.
-Var är min fru? -Hon är inte här än.
Hon brukar vara det. Var är hon?
Jag vet inte säkert.
Tyvärr.
Gillian,
du sitter vid hennes skrivbord. Var är hon?
Hon åkte till din farbror på sjukhuset.
Varför det?
-Din faster var med om en olycka. -Jag vet det, men varför?
-Nu förstår jag inte. -Visst. Okej.
Men sir…
Vad?
Jag ville bara be om ursäkt för det där i morse.
Du försökte alltså lura mig.
Nej, jag lovar.
-Var det min frus idé? -Nej.
Vad var det, då?
-Kan vi prata nån annanstans? -Nej.
-Men tänk om Mallory kommer in. -Nej.
Nej. Svara på frågan. Varför gjorde du det?
Sanningen är att jag bestämde mig
för att jag vill göra vad du än vill att jag ska göra.
Nej.
Va?
Jag tror dig inte.
Jag litar inte på dig.
Det är sant. Jag menar det.
Hur mycket då?
Jag lovar att jag vill.
Okej.
Förlåt igen.
OKÄNT NUMMER
Hallå?
Kimmie?
-Sylvie? -Hej.
Hej, syrran. Hur är det?
Det är okej. Själv, då?
Jag mår bra.
Fick du pengarna jag skickade?
Nej.
Vad hände?
Han tog dem så klart.
Men…
…kunde du fixa cheerleadingdräkten?
-Jag får inte vara cheerleader. -Varför inte?
Du vet hurdan han är.
Okej, men…
Vad säger mamma?
Samma som han säger.
Så klart.
Jag…
Jag ska skicka mer, så oroa dig inte.
Du ska få det du behöver. Okej?
Jag är 18 om två år. Då kan jag bo hos dig.
Det är klart du kan det. Det blir toppen.
Får jag det?
Ja. Visst får du komma.
Jag vill se din lägenhet och hur det är i Chicago.
Det är jättefint.
Och jag får ett eget rum.
Bra.
-Jag vill bara härifrån. -Ja.
Det blir toppen, Sylvie.
Ja. Jag längtar.
Samma här.
-Är allt bra? -Jadå.
-Det låter inte så. -Jag mår bra. Jag sov.
-Jag jobbar natt på sjukhuset. -Förlåt.
Du ska få fortsätta sova om du ska jobba hela natten.
Sylvie, jag skickar över mer pengar, men som en överföring.
Följ med mamma till mataffären nästa gång. Överföringen är i ditt namn.
-Okej? -Jag kan försöka, men de har koll på mig.
Gå undan lite medan hon köper sina skraplotter.
Ta ut pengarna och behåll dem själv.
Okej.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också. Så mycket.
Okej, försök vila lite. Vi hörs.
Sylvie, kom in.
-Okej, hej då. -Hej då.
Jag heter Lena Norris Walton. Jag är advokat här i Chicago.
Jag skulle komma ihåg dig.
Men jäklar, vad snygg du är.
Hej.
Läget?
-Är du okej? -Ja.
-Säkert? -Vad är det?
Du var ganska sur över projektet.
Hon ringde min fru.
-Jag kan ta hand om det. -Jag vill se henne lida.
-Vill du inte… -Nej, jag vill leka med henne.
Okej.
Du borde inte smutsa ner händerna.
Och missa allt det roliga?
Din fru vill veta vem det var.
-Jag vet att du inte säger nåt. -Nej, nej.
Jag har några som missköter sig, så hon kan få nån av dem.
Okej.
För hon kan verkligen vara elak.
-Det är det jag inte förstår. -Jo, det gör du.
Du om nån förstår. Allt handlar om image för henne.
Nej, det förstår jag, men…
Hon behöver ju inte stanna hos dig.
Jo. För vi har fler andelar som par.
Där har vi det.
Om vi skiljer oss
blir vi svagare.
Nu förstår jag.
På tal om image ser det inte så bra ut att du använder huvudentrén.
Skit i det. Vi äger den där trottoaren. Och du är säkerhetschef.
Varför blir de inte bortforslade?
-Hur skulle det se ut? -Skit samma.
Skit i det.
Den där kvinnan var på mig om sin dotter med cancer.
"Ni bryr er inte." En massa sån skit.
Jag gillade inte det. Få bort dem.
-Jag avvaktar. -Vad väntar du på?
Jag vill se hur stort det blir.
Hela den här skiten känns så idiotisk.
Roy, vindpusten som släcker ett ljus kan också få den att sprida sig som en löpeld.
Om jag tvingar bort dem kan det bli en nationell nyhet.
Det är ett stort problem. Nu sprids det bara bland svarta.
Det är lokalt.
Så du måste vara försiktig.
Ja, jag fattar.
Vet du vad? Jag…
Jag funderar på…
…att träffa henne.
Med Lena, advokaten?
-Jag kan reda ut det här. -Nej.
Det behöver du inte göra.
-Varför inte? -Jag tror bara att…
Låt Horace och Mallory sköta det.
Har jag förstått det rätt?
Ska du bete dig som alla andra?
-Och se ner på mig? -Nej.
Jag tror bara att det är bäst att överlåta det åt Horace och Mallory.
Vad menar du?
Ingenting.
Men det vore det bästa.
-Tror du inte att jag klarar det? -Det sa jag inte.
Vad säger du, då?
Du driver ju det här stället.
-Ja, det har du rätt i. -Jag vet det.
För du vet…
Det enda hon gör är att vara snygg.
Men det är precis så du vill ha det, va?
-Helt rätt. -Ja.
Det är precis det jag menar. Okej?
Om nåt går åt skogen hamnar Mallory i dålig dager.
Sen kliver du in och fixar det. Det är det jag menar.
Jag vet att du sköter allt.
Ja, det gör jag.
-Det har du helt rätt i. -Ja.
-Helt rätt. -Ja. Det gör jag.
-Fan. Vänta lite. -Vart ska du?
Jag måste på toa.
Han ska säkert snorta. Jävla snorvalp.
Du…
Har du gråtit hela tiden?
Det är lugnt.
Kom.
Allt kommer bli bra.
Nej.
Hon är borta.
Ja.
Vi har varit med om mycket.
Inte som det här.
Jag vet.
Nej, det gör du inte.
Du vet inte.
Hon är den enda som har älskat mig utöver min syster.
-Det är okej. -Nej, det är det inte.
Du fattar inte.
Min lillasyster såg mamma lämna mig vid en affär.
Hon grät ögonen ur sig när mamma släppte av mig.
Rain och min syster var allt jag hade.
Och nu ljuger jag när hon ringer.
Jag säger att jag är undersköterska och att allt är bra.
Vad håller jag på med?
-Du överlever. -Jag vill göra mer än så.
De här människorna är ju från vettet.
Jag vill bort från det här.
Därför ska vi ta pengarna. Då kan vi dra härifrån.
Det funkar aldrig.
Säg inte så.
Det kommer inte funka.
Vad sägs om det här?
Vi hämtar din syster först.
-Va? -Ja, vi kan…
Vi hämtar henne. Om det inte funkar får vi lösa det på nåt sätt.
Nej. Om vi ska göra det, hämtar vi henne efteråt.
Okej.
För vi måste vara säkra.
Där ser du.
Du tror att det går.
Jag hatar den här skiten.
Jag vet.
Och han är ingen dålig människa.
-Kimmie… -Vad?
Rain sa jämt att du var för vek mot dem.
-Jag är inte vek. Han påminner bara om… -Vem då?
Min morfar. Den enda mannen som nånsin varit snäll mot mig.
-Han är inte din morfar. -Jag vet det.
Min morfar hade aldrig lämnat Rain på sjukhuset.
-Vad menar du? -Morfar hade hållit sitt löfte.
Vilket löfte?
Han lovade att titta till Rain.
Han var aldrig där.
Bad du en främling gå dit?
Body spöade upp mig för att jag tog Rain till sjukhus.
Jag vill inte veta allt det här.
Du är ju indragen i det. Vad är du rädd för?
Du har rätt.
Fan.
Kom igen.
Vi gör oss redo för stöten.
-Jag vill inte göra det här. -Du.
Vi ska ta oss härifrån med pengarna.
-Skynda på. -Vad är det?
-Blodtrycket sjunker. -Gör nåt!
Det gör vi.
-Nej, vänta… -Snälla du.
-Du sa att du kunde flytta henne! -Stanna hos mig.
-Rädda henne. -Stanna!
Det är bäst för dig att du räddar henne!
Älskling.
Ina!
-Lång morgon? -Vad tror du?
Den blir snart längre.
Jag har haft ett långt möte med advokaten. Det börjar räcka nu.
Tror du att vi får betalt?
-Det är viralt. -Gör du det?
-Ja. -Det här är min dotter.
Tala om för henne att du tror att hon får betalt.
-Mamma… -Hon har cancer.
Vad fan tänkte han på?
Tja…
Han tänker inte alls.
-Du måste försöka tygla honom. -Hur fan ska det gå till?
Han sa att han ville prata med advokaten, Lena.
-Va? -Ja.
Vilken jävla idiot.
Han vill att alla ska veta att han sköter det här stället.
Vet du vad? Jag…
Den där skiten han snortar gör honom mer och mer korkad.
-Du gifte dig med honom. -Borde inte du fokusera på Norman?
Jag har ringt.
-Har han ringt tillbaka? -Nej.
-Borde inte det säga dig nåt? -Han ringer.
Du låter väldigt säker.
-Vi har affärer ihop. -Jaså?
Vadå för affärer?
Inom säkerhet.
Om den där kvinnan vaknar…
-Jag vet. -…och börjar snacka…
Var är Roy?
-Han gick. -Hur länge var han här?
Inte länge.
Vem är subban?
-Va? -Vem är subban han ligger med?
Jag ska ta reda på det.
Du ska få namnet.
Om din mamma tycker att du ska bo här, så borde du nog göra det.
Jag bryr mig inte
-Charles… -Hör på.
Att mamma inte vill att jag åker hem är hennes problem, inte mitt.
Nej. Hon är smartare än du tror.
-Vet du nåt jag inte vet? -Nej.
-Är du säker på det? -Ja.
I så fall tänker jag gå ut och ha kul.
-Vänta lite. -Du.
-Jag vill inte prata om det. -Charles…
Men vi pratar ändå.
Du går alltid ut och gör nåt dumt när du är arg på din pappa.
Kom tillbaka.
-Stanna här med mig i natt. -Jag vill inte.
Berätta vart du ska gå.
Varför det?
Jag kanske vill följa med.
En garderobsbög som du?
-Jag är inte i garderoben. -Nej. Du är bara privat av dig.
-Nej, jag vill bara… -Hör på.
Jag gillar inte det här.
Jag vill inte leva i skuggorna. Det är där pappa vill ha mig.
Låt mig…
När du kan stå för det vi har inför familjen
kanske jag stannar här med dig.
Men inte i natt.
Okej. Visst.
-Det kvittar om du är upprörd. -Bra. Jag åker hem, då.
-Är du klar? -Ja!
-Bra. -Nej, för jag är inte bara klar.
Jag har fått nog. Dra åt helvete, Charles.
Varney.
Vad?
Röven lockar dig tillbaka.
Gå nu, för fan.
Ina.
Stanna här hos oss. Tre, två, ett.
Vad är det?
-Vad är det? -Tre, två, ett.
Vad är det?
Jag beklagar.
Beklagar?
Du sa att ni kunde flytta henne.
Jag hade fel.
Hade du fel?
Ja.
-Känner du min bror? -Nej.
Va? Känner du min bror?
Nej.
Du lät henne dö.
Nej!
-Sir! -Vad fan?
Lugna dig!
-Känner du min bror? -Nej.
-Känner du min bror? -Nej, jag lovar…
Undertexter: Love Waurio j, jag lovar…