Я хочу знати, що сталося.
Обдзвони всіх. Нехай усі негайно їдуть до мене додому.
Я питаю, як ти?
У них моя сестра.
Ні!
Я нізащо не дозволю їм зробити з нею те, що й зі мною.
Він розстріляв його і підпалив.
Твій дядько — чудовисько.
Знайди мого брата й приведи до мене.
Він вбив мого сина.
Це, чорт забирай, війна!
Якого хріна? Придурку, я думав, ти мертвий.
Де моя сестра?
Їдь додому.
Я почекаю, поки не знайдеш Нормана.
Нащо?
Я знаю, що ти приведеш його сюди.
Так і буде.
Тому я почекаю.
Чому, Олівіє?
Думаєш, я дозволю тобі його прикінчити?
А це має значення?
Це мій син. Для мене має.
Тоді чекай в іншій кімнаті.
Я чекатиму там, де хочу, чорт забирай.
Джулсе.
Знайшов його?
Ні, але його шукають.
Хто б там його не шукав, це не допомагає.
Знайди його сам і приведи сюди.
Так, сер.
Привіт.
То який план?
У мене немає плану.
Чорт. Це тупо.
Я щось придумаю.
Якщо Норман прийде сюди, це буде катастрофа.
Я в курсі.
-Ні… -Ні… Слухай, я розберуся.
Я так не думаю.
Стоп, у мене є ідея.
Уважно слухаю.
У тебе немає козла відпущення, якого можна було б звинуватити?
Меллорі.
Якогось злочинця, на кого це можна повісити.
Я розберуся.
І що це значить?
Те, що я сказав.
-Вам треба приїхати в мотель. -Що таке?
Тут копи. Навіть судмедексперт. Справи кепські.
Чорт.
Хтось з наших?
-Можу запитати. -Ні.
Ні. Чекай на мене.
Гаразд.
А що… Що там по Норману? Знайшли його?
Його ніде не видно.
Ага, я так і думав.
А якщо він хоче сховатися…
Так, я в курсі.
В курсі.
Гаразд, до зустрічі.
ЦІНА КРАСИ
Я хочу знайти сестру.
Знаю.
Якби ж дізнатися, де вона.
Треба їхати до старого.
Не варто. Її там немає.
Бляха, подзвони Джулсу.
Кіммі, я не можу подзвонити Джулсу. Що ти городиш?
Тоді я сама подзвоню.
І що ж ти скажеш?
Якщо він не поверне сестру, я…
Джулсу не можна погрожувати.
-І що ж мені робити, Енджеле? -Не знаю.
Сидіти й чекати, поки вони робитимуть…
Робитимуть з нею що завгодно?
У нас немає такої сили, Кіммі.
У тебе немає.
А в тебе що? Сила вбивати?
Принаймні кишка не тонка, якщо помітив.
Та помітив. Але, Кіммі,
тобі треба заспокоїтися. Це необдумано.
Мені байдуже. Я хочу знайти Сільві.
Я раз її покинула. Вдруге цього не буде.
Я тебе розумію, але…
Зверни тут. Їдьмо на південь.
-Ми не поїдемо в Індіану. -Ні, не туди.
Просто зверни.
-Ця тачка ледве тримається. -Та мені насрати.
Це недалеко. Ми доїдемо.
Але тобі треба зачаїтися, ясно?
Скільки тобі ще повторювати?
Енджеле…
Я скажу лише раз.
Якщо ти зі мною — їдь. Якщо ні — зупини авто і вали звідси.
Добре.
Що в нас тут?
Доволі серйозна ситуація. Можливо, вбивство.
-Здається, це з твоїх. -Хто?
Латавіа Воттс Міллсон.
Відома як Баді.
Чорт.
Хтось патякає?
Лише один пацан.
Хто?
Він.
Каже, що все бачив.
-Агов, Келвіне. -Так.
-Я хочу поговорити з тим хлопцем. -Зараз.
Хтось іще?
Усі решта мовчать.
Хай так і буде. І щоб ніхто про це не розпатякав.
Ясно.
Як тебе звати?
Дібо.
Мама так назвала?
Ні.
Як…
Як тебе звуть насправді?
Я думав, у вас усіх є рації.
Я вже розповів усе поліції.
Так. А тепер розкажи нам.
Ой, тобто ви… Ви типу з ФБР чи…
Щось типу того.
«Щось типу…»
Гаразд. Було дві дівки, сварилися між собою.
Одна з них була прямо скажена. Била з усієї сили. Типу…
Щось особисте було.
Аж тут друга оскаженіла, сіла в авто
і переїхала дівку з великим задом.
Тобто затисла її між автівками.
Таке краще не бачити, бо потім будуть кошмари.
Можеш її описати?
Це була Кіммі.
Знаєш Кіммі?
Вона іноді підкидала мені грошей.
Може, не багато, але привітна була.
Ти бездомний?
Ні, живу тут. Плачу потижнево, коли гроші є.
Історія є?
У мене багато історій є.
Невже? Тоді розкажи мені одну. Чим ти займався?
Та ні, краще вам про це не знати. Не треба.
Гаразд, поїдеш з нами.
Секунду. Я нічого не розповідатиму.
-Це якась підстава. -Та попустися ти, гаразд?
Він лише… Він запише твої свідчення. Все.
І все?
Знаєш що? А ти міг би сьогодні заробити…
І трохи покайфувати.
Я своїм тілом не торгую.
-Ні. -Це ви за рогом знайдете.
Та ні, чувак. Я не про це.
Знаєш що?
Забудь. Гроші тобі не потрібні.
-Точно… -Стій.
-І точно не хочеш кайфонути. -Та годі, не тринди.
Усе, припини.
А що маєш?
Ти так обдовбаєшся. Такий кайф зловиш.
Гаразд.
Слухай, а речі в тебе є?
-Іди візьми. -Та є…
Забери речі. Давай, друже.
Поїдеш з нами. Я знаю, що в тебе щось є.
Тепер хай обдовбається досхочу, ясно?
А потім привезеш його в маєток.
-Ви впевнені? -Ставиш мої дії під сумнів?
-Я просто… -Не смій.
Я тобі сказав, що зробити.
Я не збираюся ризикувати головними фігурами,
якщо можу використати його.
Роби, як я кажу.
Ясно? Мені треба назад у маєток.
І знайди ту довбану Кіммі. А ще Делінду.
Гаразд.
Нічого.
Досі не відповідає.
Джулс обшукає все, що можна.
Гаразд.
Ви його не знайдете.
-Гаразд. -Ти інших слів не знаєш?
Знаєш що? Я сама з усім розберуся,
як робила це протягом усього нашого шлюбу.
-Може, ти нарешті звалиш? -Не смій…
Не смій так зі мною говорити, Горацію.
Якби ти пішла, то не слухала б це.
Я хочу знайти Нормана.
Тут його ти точно не знайдеш.
Знаєш що?
-Іди звідси. -Ти колись замовкнеш?
Моя дитина мертва. І якщо тобі байдуже, то мені ні.
Тому замовкни!
-Ти просто одержима помстою. -А ти ні?
Я просто…
Горацію, ви як?
Нормально.
Вам щось принести?
На цей випадок у нього є дворецький. Ти не потрібна.
Вибачте.
Я тобі казала: у цій родині ти або раб, або демон.
-Обирай. -Міс Олівіє.
Обирай.
Я розумію, що всі засмучені.
-Навіть не сумнівайся. -Але це не допоможе.
Не вказуй мені, що допоможе, а що ні!
Чула?
Ти ще не бачила її такою, так?
Замовкни.
Слухайте, зараз усі в скорботі.
Він — ні.
І він теж.
-Чорт. -Слухайте, ми можемо…
Де в біса той Норман?
Я тут.
Ти це зробив?
Що саме?
Краще не грайся зі мною.
-Ти наказав убити мою дружину? -Припиніть.
Джеймсе, нехай вся прислуга піде з кухні в апартаменти.
-Тут лише я та кухар. -Ідіть в апартаменти.
-Так, мем. -Дякую.
Не варто так розмовляти в присутності прислуги.
-Ти нічого не розумієш? -Я намагаюся зберегти мир.
Не може бути жодного миру
після того, як мого сина застрелили, наче тварину.
Це був не я.
Ти наказав це зробити.
-Слухай… -Ні, це ти послухай!
Я тебе попереджала.
Ні, це я вас попереджав!
Ти справді хочеш мати такого ворога, як я, Нормане?
Та мені насрати.
Усе, заспокойтеся.
Не треба виносити одне одному мозок.
Більше не хочу цього чути.
І залишити тобі всі гроші?
Навіть не мрій.
Ти завжди був підступним виродком.
Так, був.
Це в мене від батька, якщо чесно.
І ти точно такий самий.
Тоді ти знаєш, що зробив велику помилку,
коли вбив мого сина.
Того жалюгідного паскудника? Ти ж його не любив.
Як ти смієш.
Думаєш, тато додав стільки умов у заповіт
і розділив компанію саме так,
бо вважав, що ми всі одне одного любимо?
Ні. Він знав, що ми всі однакові!
Жадібні покидьки, які не вміють любити.
Але я любив дружину.
-Любив її. -Любив?
Ти ж її через листування знайшов.
Я любив її.
Якщо вже шукав наречену через оголошення,
міг би хоча б молоду обрати.
Хочеш поговорити про молодих?
-Що? -Справді хочеш?
Якщо хочеш щось сказати,
то кажи, не соромся.
Годі з мене цього лайна.
Сядь і не рипайся!
Не смій погрожувати моєму сину.
Тобі краще втрутитися.
Що відбувається?
Звичайний день у житті цієї родини.
Прошу, не перебивайте одне одного.
Хтось вкрав його авто та їхав обнести його будинок.
Він і загинув у машині.
Щось ви не дуже раді.
Я рада.
Привіт, мамо.
Я ж просила пожити в готелі.
Розумію, але…
Ні, не розумієш. Він міг би тебе вбити.
Схоже, тато й Рой були б лише раді цьому.
Чарльзе, ти розумієш, що змусив мене приїхати сюди,
щоб розгрібати все це лайно?
Глянь, що робиться.
-Усе. Я їду додому. -Нікуди ти не поїдеш.
Нормане.
Чому твоє авто було на стоянці, де знайшли мою дружину?
Та я гадки не маю.
Восьмого числа?
Так.
У ніч перед цим хтось вкрав його авто біля клубу.
Він просив мене його знайти.
То ти наказав мене вбити?
Скажи хоч щось.
Виявляється, мені вистачило навіть замаху.
Тільки спробуй мене зачепити.
Надто пізно.
Воруши задом.
-Іди. Бігом. -Чекай.
Тягни свій зад сюди.
Стули пельку!
Стій тут. Ані руш.
Сюди.
Чарльзе?
Що відбувається?
Нічого.
А хто був в авто?
-Довго розповідати. -Я б послухав.
А це що за хрін?
Ані руш.
У мене є запис…
з камери на трасі…
цих двох горе-грабіжників.
Бачите?
Вони заїжджали по дорозі, отут видно.
А коли виїжджали, то дали газу.
У позашляховику була ДНК,
але вам вона не належить.
Ану! Кажи!
Кажи!
Ми намагалися обікрасти маєток. Я не помітив її на дорозі.
Та що це за хрінь?
Я його зараз вб'ю.
Нормане, прошу. Ходімо.
-Ні, стій. Він мій. -Агов.
Нормане, будь ласка.
З усією повагою, ви вже накоїли лиха.
Я знаю, як вам важко. Це нелегко прийняти.
Але, слава богу, все стало на свої місця.
Дозвольте мені з ним розібратися, бо ви зараз на емоціях.
Нормане!
Нормане! Годі!
Усе.
Я розберуся.
-Іди сюди. -Гаразд.
-Нарешті ми всі можемо заспокоїтися. -Прошу.
Прошу.
Пішов.
Вперед.
Так.
Схоже, ніхто не зрадів.
Варні, геть з-перед очей.
Чувак, звали.
Нормане!
Якщо вони тебе підкупили, я винесу їм мізки.
Скільки разів я просив не бруднити руки?
Чорт.
Джулсе, кажу тобі…
Нормане, ти неабияке видовище влаштував у швидкій.
Не якийсь там наркоман з вулиці.
Тепер усе місто хоче з'ясувати, що там сталося.
Тому… Будь ласка.
Я благаю.
Їдь додому, а я повідомлю, коли діло буде зроблено.
-Мене це не влаштовує, чорт забирай! -Нормане!
Це було просто геніально.
Ти справді молодець, Джулсе.
-І ціла купа відео, згенерованого ШІ. -Так, і не кажи.
Думаєш, він повірив?
Так.
Він уже старий. Не розуміє такого.
Що ж… На що тільки не підеш, щоб тримати все це купи.
Джулсе, ти постарався.
Це було круто. Якби ще з позовом так провернути,
було б чудово.
Ні, це вже твоя робота.
Я над цим працюю.
Отже, не хочеш знати?
Що?
Що це за хлопчаки.
Нащо мені це знати, Джулсе?
Бо їх уб'ють.
Їх би все одно рано чи пізно повбивали.
Меллорі.
Не хочу нічого чути, Джулсе.
Слухай, це має бути гучно й масштабно.
Грандіозно.
І має піти на користь родині.
Якби родина знала, яка ти…
Ти на щось натякаєш?
Ні. Ні на що.
-А мені здалося. -Ні.
Тоді добре. Який вдалий сьогодні день.
Ти перевершив себе, Джулсе. Просто молодець.
Але ніч була довга, тому вали з-перед моїх очей.
Вимкни ліхтарі.
Не варто було так далеко їхати. Авто у розшуку.
Так, я в курсі.
Ти мене хоч чула? Нам до Чикаго дві години їхати.
Просто не жени, коли будемо повертатися.
-Мені це не подобається. -Ти така істеричка, Енджеле.
Ти щойно вбила двох людей.
І вони на це заслужили.
-Кіммі. -Просто посидь тут, гаразд?
Що це за глушина?
Дім моєї мами.
Ти приколюєшся?
Ні.
Слухай, їдьмо назад.
Уже світає. Не хочу, щоб тачку бачили.
Можеш не виходити.
Кіммі, ти… Агов.
Ти перегинаєш.
Вони продали мою сестру.
Ти цього не знаєш.
Тоді звідки в неї нове авто? Вони її продали.
Але це ж твоя мама.
Не глуши двигун.
Що відбувається?
-Вона вбила Делінду. -Що?
-Так. -Дай їй слухавку.
-Не можу. Вона у трейлері. -Трейлері?
У мами.
Іди за нею. Коли він п'яний, то нічого не тямить.
-Він її вб'є. -Чорт!
Чувак, та що таке? Іди туди.
Бляха, гаразд.
Це непогана сума.
Кіммі.
Якого хріна?
Ви її продали?
Що ти верзеш?
Звідки в тебе нове авто, мамо?
Глянь на мене, мамо.
Як ти купила авто?
Я його купив.
Ти купив? Справді? У тебе ні хріна немає грошей.
Принаймні більше, ніж у тебе. Трясеш задом і обманюєш?
Розказуєш, що ти медсестра?
Ти занадто тупа, щоб бути медсестрою.
Годі!
Припиніть!
-Френку, годі! -Та за кого ти себе маєш?
-Краще припини! -Вбий його!
-Ходімо, Кіммі. -Стріляй!
Не наривайся, бо винесу тобі мозок.
Усе, Кіммі. Ходімо!
-Валіть! -Бігом!
Я вас дістану, навіть якщо це коштуватиме мені життя.
-Виходь. Бігом. -Валіть звідси!
Пішла ти.
Божевільна видалася ніч,
але я радий, що ваш син живий.
-Невже, Варні? -Даруйте?
Я хочу поговорити.
Сер, суддя Гарольд тут.
-Так рано? -Так, сер.
Накрий нам з Варні стіл біля басейну, а з суддею я поговорю в кабінеті.
Так, сер.
-Варні. -Так, сер.
Почувайся як удома.
Я скоро прийду.
Дякую.
Сер, суддя вже тут.
Гарольде.
Привіт.
Як справи?
Непогано.
Добре.
Я здивований, що ти подзвонив.
Так.
Давно не бачилися, так?
Так, давненько.
Щось сталося?
Коли ти востаннє бачився з моїм братом?
Навіть не скажу. Ми давно не спілкуємося.
Ясно.
Усе гаразд?
Ну, я…
Мого сина вчора вбили.
Господи.
-Так. -Співчуваю.
Преса ще не в курсі.
Мені так шкода, друже.
Я можу чимось зарадити?
Так.
Розкажи, що ви з моїм братом мутите.
Не розумію, про що ти.
Ясно.
Візьми сигару.
Я не курю.
Бери.
Поглянь у скриньку.
Дякую.
Ти не ту взяв.
Бери червону.
Горацію.
Візьми червону…
і поклади її до рота.
ОБЕРЕЖНО
Я сказав, поклади її в рота.
-Щось ти знервований, Гарольде. -Так і є, Горацію.
Що зупиняє мене,
щоб не підпалити цю шашку сигарою
і не розфігачити тобі довбешку?
Хлопче, прошу. Не треба. Благаю.
Я на все готовий заради тебе.
Запитую ще раз.
Що ти мутиш з моїм братом?
Я дозволив її дістати?
Кілька років тому він звернувся до мене з…
З наміром відмити трохи грошей.
Про це я в курсі.
Він хотів робити це через компанію.
Так.
А коли ти йому відмовив,
він купив стрип-клуб з кількома дилерами, щоб це робити.
Звідки гроші?
Цього я не знаю.
Скільки грошей?
Лише кілька мільйонів доларів.
Хочеш сказати,
що мій брат був у такому відчаї,
що влаштував це заради кількох мільйонів?
Вибач, друже.
Горацію, мені шкода.
Вибач.
Горацію, благаю.
Радій, що я вирішив зробити так, а не підірвати динаміт.
Горацію.
Горацію, прошу.
Бляха.
-Так. -Ти розібрався?
Так, але…
Але що?
Делінда мертва.
Що?
Так. Схоже на дробовик.
Чорт.
-Поліція там? -Ні.
Бачиш щось підозріле?
Нічого такого.
-Зачисть усе. -Гаразд, зрозумів.
І знайди ту довбану Кіммі, чуєш?
Так. Вона не відповідає.
Думаєш, вона якось причетна?
-Не знаю. -Якого хріна?
Вона злетіла з котушок.
Схоже на те.
Знайди ту суку і приведи до мене.
-Чуєш? -Так.
Я попрошу Алекса прибрати.
Знайди її.
Гаразд, ясно.
Гаразд.
Дякую.
Сер?
Це місце ніколи не набридне.
Тобто?
Усе це.
Така краса.
Дякую.
Ви тут виросли?
Так.
Приємно бачити, що темношкірі можуть так жити.
Так. Мій батько був успішним.
Але не успішнішим за вас.
-Ви перетворили Beauty in Black на… -Я сам знаю.
Вибачте, сер.
Не обов'язково підлизувати зад, синку.
-Так, сер. -Хіба що тобі таке подобається.
Даруйте?
Слухай уважно.
Я ненавиджу своїх синів.
Шкода це чути.
Вони невдячні.
Ні дня в житті не працювали.
Чорт.
Рой мене так розчарував.
Якби не гроші та Меллорі,
він би смоктав члени в туалеті за дозу.
Чи просто смоктав би члени.
Це огидно.
Справжня гидота.
Так. Вибачте, сер.
І годі вже просити вибачення.
Так, сер.
І припини називати мене «сер».
Гаразд.
Мені треба розібратися.
Перечитай заповіт мого батька вздовж і поперек.
Я його читав, ти його читав. Перечитай ще раз.
Так, сер.
Коли я помру, мої акції не дістануться тим покидькам.
Зрозумів.
Знайди, як мені викрутитися.
Якщо подумати, сер,
то єдиний вихід — дружина, як у вашого брата.
Ага, хіба мені таке світить?
Ви досі привабливий і доволі молодий, щоб…
Знову підлизуєш?
Даруйте, сер.
-А з позовом що? -Ми працюємо.
Невже?
Запевняю, ми робимо все можливе.
І що це за адвокатка, яку всі так бояться?
Вона жорстка і зазвичай виграє такі справи.
Багато хочуть?
Дуже.
Переймаєшся?
Завжди.
Хіба це не ознака сцикла?
Ну, для мене важливо не підвести вас.
Ти мав би бути моїм сином.
Збіса кмітливий.
Дякую.
Їж.
Усе буде добре.
Бачиш сонце?
Коли воно встає, починається ще один день без неї.
Ми її знайдемо.
Як?
Буде важче, якщо ти вбиватимеш тих, хто хоч щось знає.
Коли я злюся, то стаю…
Мені стає байдуже.
Я бачив.
Куди ми тепер?
Я просто їду.
Але скоро треба буде заправитися.
Їдьмо в мотель.
Не найкраща думка.
Енджеле, я кілька днів не спала.
Я виснажена. Мені байдуже.
Вони чекатимуть…
-Мені байдуже! -А мені — ні!
Ми туди не поїдемо.
Тоді вези мене до Рейн.
Гаразд, це я можу.
Привіт.
Глянь на мене.
Не можу.
Ну ж бо.
Дивлюся.
Я знаю, що в них твоя сестра.
Ми повернемо Сільві, ясно?
Ти не розумієш.
Вона ніколи такого не переживала.
Вона вижила у твоєму домі.
Усе добре. Ми її знайдемо.
Мама її продала.
Вона її продала.
Чорт.
А може й ні. Звідки ти знаєш?
У неї нова тачка, дорожча за її трейлер, біля якого вона стоїть.
Я впевнена.
А ти чим допоміг?
Я її звідти вивів.
Добре.
Як її знайти?
Може, хтось у клубі щось знає.
Їй туди не можна.
Ні, їй не можна.
А тобі можна.
Що?
Ніхто ж не знає, що ти був з нею?
Та наче ні.
Гаразд. Іди туди й дізнайся, що коїться.
Якщо я почну нишпорити…
Енджеле, ти нас у це втягнув.
-Тоді ми були дітьми. -Як скажеш.
Просто допоможи їй.
Гаразд, але…
Але що?
Кіммі, розкажи їй усе.
Кіммі, що таке?
Старий, який усім рулить. Той, хто перевів тебе сюди…
Ми хотіли його пограбувати,
але він повбивав усіх, хто прийшов до нього, і тепер…
-Чорт, треба звідси тікати. -Ні.
Тобі ще не можна.
Я сильніша, ніж ти думаєш.
-Ти ще під наглядом… -Він і за вами полює?
Так. А вона хотіла до нього поїхати.
Та ти здуріла.
Ми її знайдемо. Ясно? Ми її повернемо.
Я подзвоню знайомій з клубу.
Енджеле, їдь туди й поводься, наче все нормально.
Так, зрозумів.
Чого ти хочеш?
Ти бачила?
Я багато чого бачила.
Їм насрати на мене.
Це очевидно.
І тобі теж, так?
Нарешті до тебе дійшло.
Знаєш, я б уже краще був
мертвим.
Зроби нам усім послугу.
Тобі байдуже, якщо я вистрибну у вікно?
-У те вікно? -Так.
Воно не відчиняється.
Але якщо ти добре розженешся,
то щось може й вийде.
-Яка ти мила. -Ні, вилупку. Я прекрасна.
Прекрасна.
Але годі про мене.
З ким ти трахаєшся?
-Хочеш про це поговорити? -Так.
З чоловіком.
З ким?
А ти не поділишся з ким цілуєшся?
Я не цілуюся.
А ти кому смокчеш?
Як мило.
-Я не смокчу. -Я відчуваю його запах.
-І що ж це запах? -Брехні.
А 30 сантиметрами не пахне?
-Вдалого дня, сонце. -І тобі, золотце.
А поцілунок?
Я ж казав…
Я не цілую своїх шльондр.
Чорт.
Ти.
Так, сер.
-Ти хотів мене вдарити. -Ні.
Зовсім ні. Хотів лише зупинити.
Чому ти її захищаєш?
Це моя робота, сер.
Зокрема, захищати вас.
Скільки часу ти з нею проводиш?
Поки везу її на роботу й додому.
-Живеш в апартаментах прислуги? -Так.
І тебе найняв Джулс.
Так.
Це ти.
Про що ви, сер?
Ти трахаєш мою дружину.
Ні, сер.
А хочеш?
Ні, сер.
Брехло.
Річ у тім, сер, що мене неймовірно приваблюєте ви.
Ці прекрасні вуста. А очі які. Кажу вам…
Гляньте на мене…
Щоб я більше ніколи цього не чув, братику.
Клятий клоун.
Хочеш пограти в гру. Хочеш бути довбаним…
Так.
Інша справа. Понеслося.
-Енджеле. -Привіт.
-Ти щось дізнався? -Ні. Ще не доїхав.
Чорт.
-Тобі хтось дзвонив? -Наприклад?
Джулс? Будь-хто?
Ні, ніхто не дзвонив.
Він уже мав би знати.
Вони вже точно в курсі.
У мотелі була поліція.
Тобі щось казали?
Ні. Я чекав, поки вони поїдуть.
І це все?
Усе було спокійно.
Спокійно? Справді?
Наче нічого не було. Навіть у новинах глухо.
І там була поліція?
Так, вони були там.
Вони все покривають.
Яким чином?
Гроші здатні на все.
Краще туди не їхати. Той старий жорстко збісився.
Ти не пустив мене в готель, тож…
Допомагай шукати Сільві.
Я казав, що не хочу, але ж їду.
-Подзвони, коли будеш там. -Добре.
Я передзвоню. Ще один виклик.
Це вони?
Ні, це його син.
Алло?
Бери слухавку швидше.
Так, звісно.
Будь в готелі опівдні.
Це я можу.
І дивись мені…
-Не запізнюйся. -Добре.
Я зрозуміла.
Чекай на мене в ліжку.
Звісно.
Я вже їду, татку.
Добре.
Татку?
Хто це?
Його син.
Чий?
Хоче побачитись.
-Ти поїдеш? -Ще б пак.
А якщо це пастка Джулса?
Тоді я зайду в неї, щоб визволити сестру.
-Кіммі, не йди. -Рейн, я мушу.
-Благаю. -Я ж сказала.
Нічого не хочу чути.