Kom till motellet.
Snuten är här. Rättsläkaren också.
-Hur såg hon ut? -Det var Kimmie.
Vill du verkligen ha mig som fiende?
Jag skiter i vilket.
Ännu en dag med familjen.
Prata inte i mun på varann.
Försökte du få mig dödad?
Vi skulle råna huset. Jag såg henne inte på vägen.
Delinda är död.
De styr hela skiten.
Vi måste hitta Sylvie.
Rain, jag ska gå. Jag vill inte höra mer.
Fan!
Ja.
Har den subban dödat två av mina bästa brudar?
Ja.
Okej.
-Nu står hon i skuld till mig. -Vad ska vi göra?
-Svarar hon inte i telefon? -Nej.
-Hitta henne. -Jadå.
-Hitta henne och för henne till mig. -Ska bli.
Okej.
-Vad händer på stationen? -En distriktsåklagare ska åta sig morden.
Fan.
-Vad ska vi göra? -Finns det bevis?
Vi tog videorna. Debo var den enda som snackade.
-Och var är han? -Vi har koll på honom.
Hur bra koll då?
Ett ord räcker.
Fixa det innan Norman gör det. Okej?
Jag vet att ni jobbar deltid inom polisen.
-Men jag behöver er hjälp. -Vi fixar det.
-Okej? -Ja.
Och ni behövs på klubben ikväll som uniformerade vakter.
Okej.
-Du också, Alex. -Visst.
Den subban…
Se till att hitta henne på en gång.
-Okej. -Och Rain?
-Hon är på sjukhuset. -Åk dit och prata med henne.
Hon vet var subban är.
-Okej. -Fattar ni?
Alex, du backar Track.
-Sätt fart. -Nu kör vi.
Stick härifrån, för fan.
Den subban…
Det är en speciell subba.
-God morgon. -Hej.
-Tack. -Vad hände?
Allt var okej.
Är du säker?
Ja.
Okej. Jag har påbörjat lunchen.
Jag är inte hungrig.
Jag nöjer mig med kaffet.
Finns det nåt jag kan göra?
Nej.
Sitt bara där och var vacker.
Det fixar jag.
Tänker du berätta?
-Olivia… -Slingra dig inte.
-Jag har inte… -Berätta.
Jag har inte hört av dem.
-Men de rånade honom? -Ja.
De skulle möta honom vid lagret.
Ja.
Och skjuta honom så att det såg ut som ett rån.
Ja.
Är du säker på det?
Jag har inte hört av dem. De ringde aldrig.
Du förstår…
Jag bad dig om hjälp med att lura den jäveln.
Det måste se ut på ett visst sätt.
Och så gör du så här?
Jag svär. Jag satte mina bästa killar på det.
Visst.
Jag lovar.
Det är så svårt att lita på nån när man är rik.
Ja, men jag lovar att jag inte har gjort nåt.
Vet du vad? Jag kommer att sakna att ligga med dig.
Olivia, snälla.
Förrådde du mig?
Nej.
-Nej, jag lovar. -Jo, det tror jag allt.
Jag lovar.
Varför gick Horace omkring som om inget var fel?
Det vet jag inte.
Visst.
Ge mig en chans till.
Nej.
Men jag kan reda ut det.
Nej, för om Horace får veta att det var jag, så blir det…
Jag vet.
Då vet du hur viktigt det var att inte tabba sig.
Och du vet att jag inte gillar ledsamma avsked.
Olivia…
Börja inte böna och be nu. Det funkar inte på mig.
-Men jag kan reda ut det. -Nej, nu gör du mig förbannad.
Okej.
Kom igen. Du vet hur det funkar.
Du vet att du måste ställa dig i säcken.
Nej, nej…
Sluta skaka, för fan.
-Ska du… -In i säcken.
-Ska du verkligen göra det? -Ja.
Du vet för mycket.
Jag är ledsen. Okej.
Seså.
Upp och hoppa.
In i säcken med dig. Sätt fart.
-In i säcken, för fan! -Förlåt…
In i säcken!
Upp med dig.
Sätt fart.
Sätt fart. Och sluta skaka.
Förlåt.
Dra upp säcken nån gång!
Snälla du…
Fan, ett enda "snälla" till, så…
Dra upp den jävla säcken!
Bra.
Här är siffrorna.
Förstår du dig på dem?
-Förklara. -Du har aktiemajoritet.
Men din bror, din exfru och dina söner har rösträtt.
Det vet jag redan.
Jag vill ha en utväg.
Din pappa var listig när han utformade testamentet.
Han såg till att den som dömdes för ett brott skulle förlora sina andelar.
Där har vi det.
Vad vill du veta?
Ett brott.
-Vad för slags brott? -Ett grovt brott.
Dråp, rån och så vidare.
Om nån driver en kriminell organisation vore det alltså…
Ett grovt brott.
Tack.
-Är det nåt mer jag kan hjälpa dig med? -Nej, det räcker.
Vill du berätta?
Berätta vad?
Vad du tänker.
-Då hade jag gjort det. -Ja.
Du kan gå.
Ja. Tack, sir.
Vad i…
Ja, sir?
Jag skickade en bild på en kille.
-Han heter Angel. -Ja, sir.
-Vet du vem han är? -Nej. Hur skulle jag göra det?
-Känner dina poliser honom? -Nej.
-Jag känner inte igen honom. -Okej.
Är det nåt på tok?
-Tror du att du kan hitta honom? -Säkert.
Jag tror att han kör en stulen bil. Du fick nummerplåten, märket och modellen.
Vad ska jag göra?
Jag tror att han stal min klocka när jag besökte sjukhuset.
-Jag tar hand om honom. -Nej, nej.
Jag vill bara prata med honom.
Okej. Var då?
Säg till när du hittar honom.
Ja, sir.
-Nej. -Vart flyttades hon?
Det vet jag inte.
-Hur fan kan du inte veta? -Jag vet inte. De var superprivata.
Du är så jävla…
Fan.
-Ses vi sen? -Lägg av, för fan.
-Allvarligt? -Hej.
Jag skickade en registreringsskylt och ett telefonnummer.
Är det Angel?
Ja.
Har han dragit?
-Nej. Men jag måste hitta honom. -Okej.
Jag fick ett sånt konstigt samtal.
Om vadå?
-Ring mig när du hittar honom. -Okej.
Använd alla nummerplåtsläsare i stan.
Okej.
Rain, då?
-Hon har blivit flyttad. -Vad menar du?
Hon togs till ett annat sjukhus. Vi vet inte vart.
Hur fan kan du ha missat att hon blev flyttad?
-Jag är ledsen. -Har du legat av dig?
Nej, sir.
Hitta henne.
Okej?
Hon är säkert med Kimmie.
-Jag tar tag i det. -Vad fan är det med er?
-Ni är ju helt jävla inkompetenta. -Ja, sir. Jag menar, vi fixar det.
Fan också.
Är han sur?
Som fan.
Kan tänka mig det.
Har du hört nåt om Kimmie?
Nej. Men om Jules har rätt är hon med Rain.
Ring alla dina kontakter.
Okej, jag tar tag i det.
Kom nu.
Hej.
Vad fan?
Hej på dig med.
Du ville ju inte att nån skulle se din bil här.
Över natten, ja.
Jag har träffat din pappa.
Firar han min död?
Nej. Ingen gör det. Nu får du ge dig.
Visst.
Jag måste prata med dig om en sak.
Varney, jag orkar inte med mer skitsnack, okej?
Det måste du.
Din pappa har nåt på gång.
Som vadå?
Han ställer frågor om villkoren i testamentet och vad han kan göra.
Vadå, göra?
Han…
Kom inte hit om du inte tänker säga vad du menar.
Jag är trött.
Jag förlorade min Lambo.
För att inte nämna att nån dog. Det var ju inget märkvärdigt.
Allvarligt?
Säg vad du ville säga.
Din pappa försöker utesluta dig, din mamma och din bror ur testamentet.
-Okej, men det kan han inte, så… -Nej.
Å andra sidan…
Vad?
Han kan öka andelarna.
Hur då?
Säg att nån av er åtalas för ett brott.
-Alla har juridiska bekymmer. -Ja, men du måste vara försiktig.
Jag har inte gjort nåt.
Men du lever farligt.
Så vitt jag vet är det inget brott.
Okej. Jag ska säga det på ett sätt som du förstår.
Säg att du är ute för att köpa kokain och fastnar i ett tillslag. Sen då?
Jag köper jämt av samma kille. Han vet inget.
-Du måste vara försiktig. -Okej.
Tack för varningen.
Du måste ta det här på allvar.
-Ja, men det gör jag inte. -Okej. Kom ihåg att jag varnade dig.
Det gjorde du.
Okej.
-Du kan gå nu. -Varför försöker jag ens?
Visst.
-Ja. -Hej.
Hur mår du?
Var är den jäveln?
-Vem då? -Debo.
Kom hit med honom.
-Vi pratade ju om det. -Jules…
-Vi har andra problem. -Jag vill ha honom.
Ja, men kan du lyssna på vad jag säger?
Vad?
-Har din bror sagt nåt till Harold? -Jag har inte pratat med honom.
-Du måste hälsa på honom. -Varför det?
För jag fick ett konstigt samtal.
Han bad mig leta reda på nån.
Jag fick ett namn och en nummerplåt.
Och?
Det är nån på klubben.
-Va? -Dominikan.
Fan.
-Han älskar dominikanska kvinnor. -Nej.
Det är en kille.
-Va? -Ja.
Jävlar.
-Vad sa han? -Han bad mig bara hitta honom.
Han har snott hans klocka.
-Fan. Jag lider med grabben. -Varför det?
En klocka för Horace är som min fru för mig.
Var är Debo?
Det är fixat.
-Jag vill veta allt om honom. -Litar du inte på mig?
Inte när det gäller min fru.
Norman, det är över. Vi måste gå vidare.
Gå vidare?
Min fru är död, för fan.
-Norman… -Dra åt helvete!
Jag tänker inte gå vidare!
Jag menade det inte så.
Jag letar reda på honom själv.
Tja…
Han är död.
-Fan, så lägligt, då. -Nej.
-Du litar verkligen inte på mig. -Nej.
-Så jävla lägligt. -Kom igen.
Jag vet att du är upprörd, men du måste ta dig samman.
Och du måste prata med din bror.
Det här med Harold känns inte bra.
Min fru är död,
och du skiter i det.
Nej, jag menar bara att vi måste se till att…
Norman…
Toppen.
-Svara då, för fan. -Ursäkta.
Mrs Bellaries telefon. Vem kan jag hälsa ifrån?
Lena Norris Walton?
Okej. Ett ögonblick bara.
Du kan gå.
Vem har jag nöjet att prata med?
Jag tänkte på det du och din man sa igår.
Vad menar du?
Erbjudandet om ett jobb.
-Jag visste att du skulle ändra dig. -Nej, inte alls.
Vad vill du, då?
Jag vill berätta att mina tv-annonser har ökat antalet målsägande till 64.
-Jaså? -Ja.
Är du säker på att du inte vill diskutera en förlikning?
Varför ringer du mig istället för min svärfar eller min man?
Kom igen. Vi vet att du håller i tyglarna.
-Ja, det gör jag. -Ja.
Din man är inte enkel.
Det är inte kvinnan jag pratar med heller.
Det här kommer att urarta rejält.
Det har den redan gjort.
Nej, jag har inte ens börjat än.
Som du vill.
Du tar det inte på allvar.
Du borde prata med företagets jurister istället.
Du verkar vara den mest resonliga där.
Lena…
Vi kan trolla bort det här.
Hör du det där?
Vad?
Ambulansen och sirenerna?
Jaga efter den istället och lämna mig i fred.
-Har du körkort och registreringsbevis? -Ja, men det är en polares bil.
Frågade jag om det?
Alltså, jag har körkort. Registreringsbeviset finns säkert här…
-Vapen! -Vänta! Nej!
-Rör dig inte! Ut ur bilen! -Okej.
-Vad har hänt med din hand? -Det var din jävla bror.
Vad gjorde han?
Han hotade mig.
Hur då?
Han ställde en massa frågor.
Om vadå?
Dig och Jules.
Vadå för frågor?
Han undrade vad du jobbade med och om jag litade på dig.
-Och vad sa du? -Att jag inte visste vad han pratade om.
-Ljuger du för mig? -Nej.
Nej, jag lovar.
Du vill inte ens se på mig. Du ljuger.
Nej.
-Harold! -Jag…
Tror du att jag riskerar pengarna för den skiten?
Säger du som det är nu?
Norman… Hur länge har du känt mig?
Okej.
Jag talar sanning.
Okej.
Du, det var tråkigt att höra om din fru.
Ja.
Finns det nåt jag kan hjälpa dig med?
-Med arrangemangen? -Nej, det behövs inte.
Säkert?
Jag är din vän. Jag finns här för dig.
Det är lugnt.
Okej.
Nåt att dricka?
Fan.
Bourbon skulle sitta fint.
Vill du svara?
Nej, det är bara ett meddelande.
Du borde kolla.
Jag gör det sen. Nu är jag här med dig.
Kolla dina meddelanden.
Nej.
Nej, nej.
Norman.
Är det din dotter på college?
Norman, snälla.
Jag ska fråga dig en sista gång.
Jag lovar.
Jag sa inget till honom.
Om jag får höra nåt…
Jag vet.
Det var därför jag inte sa nåt.
Jag lovar.
Jag lovar. Snälla du.
Drick din bourbon.
Det är inget i den.
Den är okej.
Vet du…
Sen min fru dog…
…spelar inget nån roll.
-Inget alls. -Jag förstår det.
Min dotter betyder allt för mig.
Ja, säkert.
Skål för livet.
För livet.
Skål.
Roy.
-Kom. Vart ska du? -Äta lunch.
-Kom. -Vad är det?
Jag har lika slut på kokain som du är slut i huvudet. Vad är det?
-Ska du träffa Lena? -Vad pratar du om?
Hon är en orm.
Då kommer hon att passa in här.
Ser du det här?
Det är viralt nu.
-Du tjafsar med demonstranterna. -Än sen?
Vill du se hela skiten rasa samman?
Nej. Bara dig.
-Kan du inte vara som… -Mannen du ligger med?
Männen, menar du.
För de är smarta, Roy. De vet hur man driver ett företag.
När jag hittar honom…
Vad ska du göra?
Du känner mig inte.
Jag vet att du gör som din pappa säger.
Visst.
Träffa inte Lena. Annars berättar jag det för din pappa.
-Är jag åtta år? -Nej.
En åttaåring skulle veta bättre.
Dra åt helvete.
Roy.
Calvin.
-Ja? -Följ efter honom.
-Men vi… -Vad?
Vi kommunicerar med chauffören.
Vad betyder det?
Han berättar för oss var han är.
-Genom Jules? -Jag kan kommunicera direkt.
-Och berätta för Jules? -Ja.
Följ efter honom.
Jag är här för din skull.
Följer du inte order?
Inte om jag måste lämna dig. Jag vill vara vid din sida.
-Vad du snackar skit. -Jag har varit galen i dig sen…
Stick, för fan.
-Jag ville bara… -Gå.
-Ska bli. -Nu.
-Du gör mig kåt. -Sluta med det där skitsnacket.
Förlåt. Jag gjorde dig upprörd.
Gråt inte. Men om du gör det…
Torka dina tårar.
-Vad fan är det här? -Dina trosor från häromkvällen.
Hej.
-Kan vi prata lite? -Jag jobbar.
Snälla.
Vad vill du?
Förlåt.
Okej.
Nej, gör inte så.
Jag är ledsen för hela grejen. Jag…
Jag saknar dig, okej?
-Okej. -Sluta. Jag var tvungen att göra det.
Jag också.
-Du var inte tvungen. -Nej, men jag ville göra det.
-Du vill bara göra mig illa. -Ingen tvingar dig att se på.
-Calvin, jag försöker verkligen… -Gillian, gå härifrån.
-Sluta strula med henne. -Och annars?
-Annars berättar jag för honom. -Vem då?
Hennes man, pucko.
Gör det.
-Om Jules får veta vad du sysslar med… -Kan du gå härifrån nu?
Hatar du mig så mycket?
Det var ditt eget fel.
-Vad har jag gjort? -Dämpa dig.
Gå härifrån.
Reta inte upp mig.
Du behöver inte meddela att du ska göra nåt. Gör det bara.
Stick härifrån nu.
-Kom igen. -Ja.
-Nej, vänta. -Håll käften, för fan.
Vänta. Lyssna på mig.
Vänta!
Vänta! Fan.
Vänta!
Vänta.
Vänta!
Fan.
Vänta.
Fan också.
Vad skönt att se dig.
Jaså?
-Jag trodde att jag skulle åka in. -Det ska du.
Bara om du vill det.
Stäng av motorn. Jag hör ingenting.
Fan.
Vet du vem fan jag är?
Du är ju min daddy.
Jag kan skaffa 50 killar som dig.
Ja, men du vill ha mig.
-Du vill ha mig. -Dig?
Den lilla jäveln som stal min klocka?
Jag vet. Förlåt. Det kommer inte att hända igen.
Vet du vad det var för hus?
-Vilket hus? -Det jag tog dig till.
Nej.
Jag tänkte låta dig och Kimmie bo där.
Är det sant?
Ni behövde bara ta hand om mig i gengäld.
Det kan jag göra.
Det är för sent nu. Jag litar inte på dig.
Det kommer inte att hända igen.
Jag vet det, för du står här i handfängsel.
Jag vet det, men jag har lärt mig min läxa.
Det har jag.
-Säger du det? -Ja. Jag lovar.
Vad vet du om Kimmie?
-Vad menar du? -Jag måste få veta allt.
Jag ska berätta allt.
-Är hon pålitlig? -Ja.
Ja, hon är superärlig och…
-Du vet. Hon… -För en hora.
Nej. Hon drogs in i det.
Det var mitt fel, för Jules drog in mig i det, och…
Det är så jävla sjukt. Men hon är pålitlig.
Du måste berätta allt.
Jag ska berätta allt jag vet.
-Hej. -Hej.
-Får jag slå mig ner? -Gör det.
-Jaha, ringde hon dig? -Lena?
-Ja, det gjorde hon. -Okej.
Vad sa hon?
Hon berättade om målsägandena.
-Vad ska vi göra? -Vi bokade in ett möte.
-Ska ni diskutera en förlikning? -Kolla läget.
Okej.
Ni borde anlita en advokat till.
-Är inte du advokat? -Jo.
Men vi behöver nån som kan skrämma skiten ur dem.
Vad skulle det kosta?
Lawson, Wright & Mason.
-Ja. -De är bäst.
Jag vet vilka de är.
Och?
De är dyra.
Ja, det är de.
Ta fram siffrorna, så tar jag upp det med styrelsen.
Okej.
Det är nåt mer jag vill prata med dig om.
Okej.
Vad?
Du borde nog prata med din svärfar.
Om vadå?
Han har ställt en massa frågor om villkoren i testamentet.
Jaha. Än sen?
-Det känns som om jag sviker honom. -Berätta.
Jag tycker att du ska prata med honom.
Men säg inte vad jag har sagt.
-Nej, då. -Okej.
Snart.
-Är det så illa? -Ju förr desto bättre.
-Okej. Tack. -Javisst.
-Vet du, advokaten… -Ja?
Jag uppskattar verkligen allt du gör.
-Självklart. -Tack.
Trodde du jag var ute?
-Mr… -Lägg av, för fan.
Vad fan gör du här?
Det är du.
-Roy. -Knullar du med min fru?
-Hör på… -Nej, nej. Det är du.
-Sluta nu, Roy. -Nej.
Snacka om att du får kicken.
-Sir, jag har inte… -Du får kicken.
Jag har inte…
-Möt mig i parkeringsgaraget. -Ursäkta?
Nej, det gör han inte. Om din pappa får veta…
Då berättar jag allt för honom.
Han ska få veta allt om muskelknutten och ge honom sparken.
-Så blir det. -Roy.
Du ska ut.
Hör på…
-Mallory… -Oroa dig inte.
-Men jag har inte gjort nåt. -Det är ingen fara.
Jag reder ut det. Jobba på som vanligt bara.
Ja.
-Hej. -Kimmie.
Vad är det?
Jag har ringt och ringt.
Jag ska precis gå in i rummet.
Du borde inte göra det.
-Det är för sent nu. -Vad ska du göra?
-Jag ska ta reda på var Sylvie är. -Okej, men vänta.
Jag har funderat. Tänk om han faktiskt inte visste?
Vad menar du? Jag såg honom gå in i hans hus.
Men du sa att han inte verkade veta nåt. Tänk om han inte gör det.
Rain, de asen försöker lura mig.
Om du inte sköter det här rätt får du aldrig se din syster igen.
-Säg inte så. -Du måste lugna dig.
Du vet hur det är.
-Rain… -Okej. Jag kommer till hotellet.
-Va? -Ja. Jag möter dig där.
-Du kan inte lämna sjukhuset. -Jag måste göra nåt för att hindra dig.
-Du kan inte gå därifrån. -Jag går på smärtstillande. Det går bra.
-Ska du gå? -Ja.
Jag kan inte lämna dig ensam där ute.
-Snälla, stanna där. -Kommer du hit, då?
Han vill träffa mig.
Okej, men du måste spela med.
Spela med.
Okej.
Och kom hit så att vi kan prata om det innan du går dit.
-Okej. -Gör du det?
Ja.
-Lova att du kommer hit. -Jag lovar.
Kimmie, jag svär. Är du inte här inom en timme,
så skriver jag ut mig själv och kommer till hotellet.
Jag kommer.
-Kom hit nu. -Okej.
Vänta.
Värst vad du bankar.
Vad fan har du på dig?
Är du döv, din subba?
Var är min syster?
-Va? -Var är min syster?
-Vad fan pratar du om? -Var är min syster?
Vad du maler på. Jag vet inte vad du pratar om.
Jag vet att du är hög, men du måste fokusera.
Hög? Visst.
Vet du vad du borde fokusera på? Klädvalet. Vad fan är det här?
Roy…
Vad sa du?
Roy Bellarie.
Vem berättade det?
Jag frågar dig igen, men mitt tålamod är snart slut.
-Vem har sagt vad jag heter? -Herregud.
Din fru är Mallory, din pappa Horace och ni driver Beauty in Black.
-Hotar du mig? -Jag vill hitta min syster.
Du babblar på om din syster. Jag vet ingenting om nån jävla syster.
Nej, det är klart.
De skulle aldrig anförtro dig nåt sånt. Ring Jules.
För sista gången: Hur vet du mitt namn?
Vet du vad? Nu fattar jag. Det var så du ringde min fru.
Ring Jules.
Du måste vara från vettet.
Har du glömt vem som är dominant?
-Tror du att du är det? -Ja.
-Tror du det? -Ja.
Vem fan tror du att du är?
Men jag erkänner att du slår hårt.
Undertexter: Love Waurio slår hårt.