Úgy ugrálsz, ahogy fütyülök.
- Mondd ki! - Maga osztja a lapokat.
- Jules azt mondta, verjem szét. - Jules?
Jules a stricink.
Sok ideje fostam már tőled, Jules,
de a jelen helyzetben…
Nekem áll a zászló
- Angel börtönben van. - Mi? Miért?
Az autó miatt, amit ön ellopott.
- Kimmie, meg fogják ölni. - Mi?
Uram?
Leállítottad?
Uram?
Megakadályoztad, hogy megöljék?
Most beszélek a kapcsolattartómmal.
Trackson, megvolt?
Igen.
Igen?
A fenébe!
Mi az?
Nem kellett volna?
Uram!
Igen?
Sajnálom, de már megvolt.
És Daniel kedvéért tetted?
Igen.
Ön kérte ezt tőlem.
A francba! Melyik szarházi tartóztatta le?
Mi.
És nem szóltál róla nekem?
Nem tudtam, hogy szeretné…
Le tudod vezényelni a dolgot, Jules?
Uram?
Egy cseppet sem bízom már benned.
Ezt sajnálattal hallom, uram.
Még nem tudod, mi a sajnálat. De ami késik, nem múlik.
Hogy tehetném ezt jóvá?
- Húzz a picsába! - Uram…
A francba!
Mi történt?
Hogy kontrollálhatatlanná vált a helyzet.
Mit tegyek, főnök?
Nekem beszélnem kell Malloryval, aztán megyek nyitni a klubbot.
A picsába!
A SZÉPSÉG ÁRA
Szia!
Elmondod, mit nem tudok?
Mit nem tudsz?
- Roy is benne van? - Nem tudom, miről beszélsz.
Jó, akkor játszadozzunk!
Nem játszadozom, Mallory.
Tudd: ha zsarolással, csalással és ármánykodással próbálkozol,
azok, akik ellen ezeket beveted, több pénzért könnyen ellened fordulnak.
Így látod?
Tehát tényleg játszod a hülyét…
Pénzmosásra használod a klubot,
és az embereidet sakkban tartod,
többek közt Gilliant, Calvint és Kimmie-t is.
Most Horace minden ütőkártyával a kezében szépen átejtett minket,
te meg csak állsz itt előttem öntelten, és kurvára hülyének nézel.
Lehet, szép vagyok, de attól még helyén van az eszem.
Szóval még egyszer megkérdezem:
Roy is benne van?
Hogy lehetne?
A kérdésemre kérdéssel válaszolsz?
Minél kevesebbet tudsz, annál jobb, Mallory.
Ebben tévedsz.
Minél többet tudok, annál több lépéselőnyt szerezhetek.
Ezt mind Feliciától tudod?
Nem eshet bántódása.
- A fenébe! - Szükségem van arra a hülye picsára.
Ha neked köpött, másnak is fog.
Te is tudod, hogy a kurvák hűsége illékony.
Elintézem.
Butaság lenne kicsinálni az egyetlen igazi bennfentesemet.
Felicia veszélyes.
Neked igen, de nekem nem.
Egy hajszála sem görbülhet!
Ennyit akartál?
Mert elég hosszú napom volt.
Telibe szarom, hogy hosszú napod volt-e!
Mi a francot keresel itt?
Tudni akartam, hogy vagy.
Húzz el innen!
Ugyan, Horace! Testvérek vagyunk.
Vér szerint igen.
Nem csak úgy.
Nekem befellegzett, és ha kell, magammal rántalak a túlvilágra.
Tűnj el a szemem elől!
Csak egy percet kérek, Horace, és már itt sem vagyok!
Borzalmasan fáj így látni téged, testvérem.
Most nevessek, vagy ha elkotródtál?
Tudom, hogy nem bírod.
Micsodát?
Elviselni a gondolatot, hogy mindig felnéztem rád.
Valóban?
Ne kelljen kimondanom!
Tudod, hogy mindig te voltál apa kedvence. Ajnározott téged,
én meg folyton csalódást okoztam neki.
Sem a kosárlabda nem ment, sem a suli, sem pedig az üzlet.
De te mindenben helytálltál.
Ő pedig…
imádott téged.
Amikor az irodájában eltörted azt a velencei üvegszobrot,
akkor is elvittem a balhét.
Én vállaltam érte a felelősséget.
Hónapokig büntetett miatta.
Vagy mikor megkarcoltad az autóját, és hallgattál róla, mint a sír.
Azt is az én nyakamba varrta.
Soha nem köptelek be.
Azt hittem, idővel bevallod, de nem tetted.
Ezért jöttél?
Azért, mert a halálos ágyadon fekszel,
és a feleségem is elment.
Miért teszed ezt, Horace? Miért nem elég már a harcból?
Minek kell ez?
Nem tudod, miért harcolunk még most is?
Nem, hiszen testvérek vagyunk.
Rendben.
Mondjuk azért…
mert viszonyotok volt Oliviával.
Bocsáss meg, tesó! Az már régen volt.
- Az… - Az orrom előtt csináltátok.
Na és mikor el akartad venni tőlem a céget?
Ez faszság.
El vagy tájolva. Te próbáltad tőlem elvenni.
Bíróságra kellett téged citálnom, ahol nyertem is.
És mi van azzal…
hogy ezeket a dolgokat még mindig a fejemre olvasod?
Ez nem elég indok?
Hogy nekem kell bűntudatomnak lennie, amiért az apánk egy igazi faszfej volt?
Mert az volt, ebben teljesen igazad van.
És utált téged.
De tudod, ki a pontos mása?
- Te vagy, Horace. - Bizony.
Én.
És utállak, mint a szart.
Nem vagy a testvérem.
Szálka vagy a körmöm alatt.
Gonosz vagy.
Gondolod, hogy változtat az bármin, hogy idejössz mézesmázaskodni?
Horace…
Istenben bízva reméltem, hogy igen.
Hát nem.
Egy szemétláda leszek,
míg csak élek.
Mi a fenét képzeltem?
Csak mert a végét járod, még nem kellett volna pálfordulásban reménykednem.
Most, hogy a végét járom,
ráeszméltem,
hogy egy szívtelen dög vagyok.
Ez így van.
És így volt régen is.
Ne szarakodj velem!
Tudod, hogy tudom, nem?
Micsodát?
Hogy te meg Jules…
pénzmosásra használjátok a klubot.
Bizony.
Mindenről tudok.
És hatalmas élvezettel tölt el, hogy minden piszkos kis titkodat ismerem.
- Nem tudom, miről beszélsz. - Dehogynem.
Minden bűncselekményről tudok,
ami azt jelenti, öcsikém,
hogy kurva nagy slamasztikában vagy.
Minden részvényednek annyi,
és el fognak ítélni a bűneidért.
Mondok én neked valamit, Horace.
Ne húzd ki a gyufát!
Ezt most fejezd be, de azonnal!
Elképesztő, hogy azt hitted, érzelgősséggel elérsz valamit.
De itt a vége.
Igazad van.
A markomban tartalak.
Nem menekülsz.
El foglak intézni!
Vége lesz a dalnak.
A fenébe!
Halló?
- Még mindig fújsz rám? - Szerinted?
Ne aggódj a bátyám miatt!
Te könnyen beszélsz.
Dumálok vele.
Ne! Kérlek, csak azt ne tedd! Az olaj lenne a tűzre.
- Megoldom. Hidd el… - Charles, ne csinálj semmit!
És te mit fogsz lépni?
Fogalmam sincs.
Valamit muszáj.
Mondjuk mit?
Valamit, amivel rábírom, hogy békén hagyjon.
Ez a tervem.
Ne éld bele magadat!
Hagyd, hogy én intézzem!
Mi a… Megmondtam, hogy ne csinálj semmit!
- Hagyd a dolgot! Ezt megoldom én. - Jól van. Akkor indulok a klubba.
Oda azért nyilván elmész.
Ne utálkozz, mert nem rejtőzködöm!
Nem ez a bajom, hanem az, hogy…
Azt rühellem, hogy…
Kiborít, mert szeretlek, és…
le sem szarod.
Ez így igaz.
Charles…
- Varney! - Mallory az?
Mennem kell.
Ne tedd le!
- Most! - Ne tedd le…
Szia!
Szia, Varney!
Mallory!
- Látom, te is sokáig dolgozol. - Aha.
A napom nagy része az apósom új házassága miatt kialakult dráma kezelésével telt.
- Nekem mondod? - Hát igen.
Hogy vagy?
Jól.
Látom, épp a végrendeletet bújod.
- Igen. - Az jó.
Találtál valamit?
Végigtanulmányoztam,
hogy valami elkerülte-e a figyelmemet.
Semmi sem kerülte el.
Hát…
Menjünk el vacsorázni! Gyere!
- Figyelj, Mallory! Én… - Ez nem kérés volt.
Sok dolgom van még.
- A feladatom… - Az is, hogy elvigyél vacsorázni.
Nincs sofőröm, úgyhogy vezethetsz te!
És mi van a sofőrrel, aki az előcsarnokban vár?
A sofőr az előcsarnokban? Ő nem számít.
Gyere, induljunk!
Ha ezt most elhalaszthatjuk,
ígérem, hogy később bárhova elviszlek.
Éhes vagyok. Menjünk!
Mit gondolsz?
- Jól nézel ki. - Köszi, Kimmie!
Hogy vagy?
Jól.
Nem fáj semmid?
Nem igazán.
Remek.
A kórházban jól gondomat viselték.
Ez igaz.
Durva ez a sok holmi!
Az.
El ne kezd!
Egyszerűen csak furcsa, hogy Horace fia nem is jelentkezett.
- Roy? - Aha.
Biztosan fosik az apjától.
Az tuti, de…
Kimmie, kérlek…
Sok mindent megéltünk, igaz?
Tudom, hogy hozzászoktál a meneküléshez, de ezt most kicsit kiélvezhetnénk, nem?
Nehéz úgy, hogy itt van a húgom.
Sylvie-nek semmi baja.
Anya egyszer sem hívott megkérdezni, hogy van.
Pedig tudja, hogy idehozták.
Tudod, milyen az anyád.
Segítened kell elküldeni innen Sylvie-t.
- Micsoda? - Nem maradhat itt.
Hogyhogy nem?
Mivel korán befejezte a sulit, szeretném, hogy egyetemre járjon,
és egy kollégiumban lakjon, távol ettől a kalamajkától.
Biztos vagy ebben?
Igen.
Itt nincs biztonságban.
- Hát nem tudom, Kimmie… - Dehogyisnem!
Még csak most kezdjük megszokni a helyzetet.
Ez most komoly, Rain…
Ne beszélj hülyeségeket, jó? Kár erre időt fecsérelni.
Gondolkodj a magad fejével! Pontosan tudod, mi ez az egész.
Nehéz, mikor ilyen jól nézünk ki.
- Szerintem… - Komolyan mondom.
Jól van.
- Rendben! - Köszönöm.
Sylvie jól van.
Csak segíts rábírni, hogy ne akarjon itt maradni!
Segíts nekem ebben!
Az nehéz lesz.
Tudom, de…
Itt sosem lesz teljes biztonságban.
Tudom, hogy érted, és…
megpróbálom rávenni, hogy jelentkezzen az egyetemre.
Csak ennyi segítség kell. Köszi!
De most megvagyunk.
Remélem.
Megleszünk.
Amúgy meg elgondolkodtam.
Ötszázezer dollár nem is olyan sok pénz.
Mit akarsz ezzel?
Nem kell.
Micsoda?
- Tényleg nem. - Életedben nem volt még ennyi pénzed.
Ez tény, de ez a tiéd. A sajátomat én akarom megkeresni.
Ugye tudod, hogy nem adhatod vissza azt a pénzt?
Pedig visszaadom,
mert a klubbot akarom.
- A klubot? - Igen.
- Én akarom vezetni. - Tessék?
Először megtalálom Dagát és Bodyt, hogy megfizessenek azért, amit velem tettek.
Miért akarsz oda visszamenni?
A pénzért, vágod?
Az a hely egy aranybánya.
És tudom, hogy bánjak a lányokkal.
- Ezt nagyon gyorsan felejtsd el! - Én más vagyok, mint te, Kimmie!
Te okos vagy, és egy tárgyalóteremben a helyed.
Nekem az utcához van eszem.
A klubot akarom.
De az nem Horace-é.
De az övé lehet.
- Vedd rá, hogy neked adja! - Kicsodát?
Julest?
Neki akarom igazán ellátni a baját. Mr. Julesnak.
Hát ez azért ingoványos talaj, Rain.
Gondold át, rendben?
Át fogom.
De öltözz át, és menjünk el vacsizni!
Én szórakozni megyek.
Hova?
A klubba.
Rain!
Ősidők óta a kórházi ágyat nyomtam. Most szórakozni vágyom.
Jó, felnőtt vagy, tegyél, amit akarsz!
Érdekel, mi a helyzet a klubban.
- Tutira téged is izgat. - Nem.
Elvitethetem magam Alexszel?
- Szükséged van rá? - Nem.
Nekem levágják a hajamat,
és úgy tűnik, aki gazdag, annak a fodrásza házhoz jön.
Akkor ennyi!
De remélem, Horace kimenti Angelt.
Én is.
Kíváncsi vagyok, mit csináltak vacsorára.
Mi a fenét keresel a házamban?
- Te is kéretlenül besétáltál hozzám. - És azt kívánom, bár ne tettem volna!
Hát ez már bukta.
Kérdeznék valamit.
Mást sem csinálsz.
Mióta tart?
- Miért érdekel? - Csak mert… Nem is tudom, csak…
Próbálom összerakni a dolgot, de nem megy, érted?
- Egyszerűen… - Mondd ki!
Ott van ő, a nagy, gorillaszerű tag, és…
te.
- Nem értem. - Szexi, mi?
Dehogy!
- Pfuj! - Ki kéne próbálnod, mert…
Soha ne mondj ilyet!
Túlságosan ellenkezel.
Ezt hogy érted?
A bentlakásos suliban csak a drogozás és a kurvázás ragadt rád?
Rád meg a kúrás más pasikkal?
- Azt a suli előtt felszedtem. - Undorító!
Már értem, hogy apa miért nem bírja a búrádat.
Akkor legalább te érted.
Mi az? Nem szívsz velem?
- Azok után, ahol a szád járt, nem. - Jól van, tisztázzuk!
Nem gond, ha te 10, 20, 30 000 kurvát megcsinálsz,
miközben amúgy házas vagy, ugye?
De az igen, hogy én egy pasival, vagy egy-kettővel kefélek?
Miért is vagy itt?
- Hogy belerondítsak az életedbe. - Az neked a születésed óta megy.
- Ebből sosem elég. - Undorító vagy, tudod?
Idegesítelek?
Kurvára, tesó.
Akkor ezzel szinte meg is vagyok.
Szerencse, hogy van cigim.
- Görény vagy. - Békén kell hagynod Varney-t!
Tehát komolyan beszélsz.
Mit fogsz tenni?
Megvéded a marcona csajodat?
Kérlek, ne… Azt ne mondd, hogy szerelmes vagy belé!
Komolyan szeretitek egymást?
- Téged próbállak védeni. - Engem?
Engem, Charles?
Ez állati vicces.
Tudod, hogy a családtagok nem ölhetik meg egymást.
- De ez Varney-ra nem vonatkozik. - Bárcsak megpróbálná az a szarházi!
Mit tenne, mi? Kikaparná a szememet?
Az a puha pöcs a kis karmaival?
Nagyon mókásak vagytok.
Komolyan, Roy, van egy sötét oldala, amitől beájulnál.
Nem ijeszt meg egy pasikat baszó tahó.
Egyszerűen ilyen vagyok, érted?
Jó, de ne mondd, hogy nem figyelmeztettelek!
Én meg figyelmeztetlek, hogy ne hozd többet a környékre!
Megértetted?
Jó éjszakát, Roy!
Nem félek attól a fafejtől. Hülye vagy, mint a segg!
Persze.
Nem lesz gond, öcsi!
Mondd, hogy üdvözlöm!
Tudja.
Tudom.
Nem. Horace mindenről tud.
- Beszéltünk erről. - Igen.
A kövér gyökeret ki kell tennünk.
Dolgozom rajta.
- Megoldom én. - Mi ütött ebbe a családba?
Miért akarja mindig mindenki bemocskolni a kezét?
- Nekem ez most kell. - Miért, Norman?
Mert szarakodik a részvényeimmel, haver.
Talán…
Felhívhatná, és elbeszélgethetne vele.
Nem engedhetem, hogy port hintsen a szemembe.
Mit tervez?
Van ellenem bizonyítéka?
Nincs.
- Biztos ez? - Teljesen.
Nem ismered őt.
Ő nem egy lángész.
Mindent elmond a feleségének.
Tehát a neje tudja?
Az egészen biztos.
Ha egyszer is félrelép,
otthon máris mindent bevall a feleségének.
Mint egy igazi csicska.
Csak őt tudtuk rávenni, hogy velünk dolgozzon.
Persze, jogos.
Norman!
Igen?
Nem lehet visszhangja!
Nem lesz.
Norman, maga csak nagy csinnadrattával tud dolgokat elintézni.
Ez nem olyan lesz.
Ne feledje, hogy akármilyen is, ő egy bíró.
Rendben.
- Jó estét! - Elvisz engem szórakozni!
Tessék?
Maga most elvisz engem szórakozni.
Kimmie sofőrje vagyok.
Kié?
Mrs. Bellarie-é.
Így már jobb.
Ő itthon marad, maga pedig elvisz engem a klubba.
- Itt kell maradnom… - Fekete japán!
Nem kedvelem magát, és bízni meg végképp nem bízom magában,
úgyhogy ne tegye próbára a türelmemet! Tudja, hol van a klub?
- Igen. - Azt hittem, azt is elfelejtette.
Nyissa ki ezt a istenverte ajtót, és vigyen el a klubba!
- Igenis, hölgyem. - Köszönöm!
Konnichiwa, fafej!
Rólad írnak a neten.
Micsoda?
A házasságodról.
- Tényleg? - Aha.
Egy csomóan kommenteltek is.
Nem lep meg.
Mrs. Bellarie!
- Az úr önt kérte. - Köszönöm.
Szívesen.
Halló?
- Szia! - Szia!
Hogy vagy?
Voltam már jobban is.
Azt elhiszem.
Kihozattad Angelt?
Én…
Még dolgozom rajta.
Legalább tudom, hogy miért nem hív vissza.
Igen. Talán.
Beszélni akarok vele!
- Nincs jól. - De akarok!
Sylvie beszélni szeretne veled.
- Kimmie! - Egy perc az egész.
Most nagyon nem vágyom rá.
Adom.
A fenébe!
Jó estét! Sylvie vagyok.
Szia!
Mondja, hogy érzi magát?
Nem annyira jól. Most…
Bocsáss meg, de a nővéreddel szeretnék beszélni.
Mesélnék egy helyről, amit a neten találtam.
Azt írták, sikereket érnek el rákos betegekkel.
A kórház Thaiföldön van.
- De már Olaszországba is terjeszkedtek. - Remek.
- Elküldhetem az infókat? - Igen.
Most beszélhetek a nővéreddel?
Igen, de olvasson utána a helynek, jó?
Jól van.
Kimmie megadja neked a számomat.
Szuper.
Azt mondta, add meg nekem a számát, hogy átküldhessem az infókat.
Oké.
Halló?
- Kimmie! - Igen?
Figyelj…
gyere be hozzám reggel, jó?
Jól van, bemegyek.
Sok mindent át kell beszélnünk, úgyhogy készülj!
Oké, ott leszek.
Rendben.
Most le kell tennem.
Jól van. És ha Angelt kiengedik, őt is ráveszem, hogy meglátogasson téged.
Az jó lenne.
Vedd rá!
Oké, akkor jó éjt!
Hallottad, mit mondtam?
Ne képzelj ilyen sokat magadról, mert ez csak önámítás!
Bármikor szerzek egy másik…
Csak turkálod az ételt.
Nem vagyok nagyon éhes.
Ennek köze van Royhoz?
Nem tudom. Kellene?
Elmondta.
Értem.
De nem hittem el.
- Az jó. - De az arckifejezésed láttán elhiszem.
- Mallory… - Tehát te és Charles…
- Mallory! - Varney, mi…
Hidd el, hogy általában levágom az ilyen szitukat.
És elméláztam a dolgon, de aztán el is vetettem ezt az eshetőséget.
Nem hittem el, de tudod, mit?
Tudod, mikor gondolkodtam el? Mikor öltönyt kellett szerezni Charlesnak,
mert azt hittük, hogy meghalt.
Kulcsod volt a házához.
Mikor elmondtam, hogy Charles meghalt,
végtelen szomorúság ült ki az arcodra.
Mallory, régóta dolgozom már a családotoknak,
és kellett egy kulcs.
- Hogy bejussak… - Ugyan már!
Te Roy neje vagy, így nem megyek hozzátok, de Charles…
És azt hittük, hogy meghalt.
- Jogos. - Nagyon lesújtott a halálhíre.
Hiszen hosszú évek óta dolgoztam vele, és sok ideje figyeltem.
- És ismertem. - Figyelted?
Elég a porhintésből!
Jó? Mert a könnyeid inkább azt sugallták, hogy a mi Charlesunk életed szerelme.
- Mallory… - Nem simán csak sírtál.
- Ez ennyi. - Mallory!
Elég már ebből!
Tudod, kinek próbálsz hazudni.
- Nem tudom, miről beszélsz. - Dehogynem.
És nagyon örülök neki, mert…
Tényleg?
Repesek az örömtől.
Elmondom, miért.
Azért, mert amikor rád mozdultam, hogy megdugj,
elutasítottál, és én azt hittem, gond van velem.
Sosem történik ilyen. Nekem nem mondanak nemet.
És mikor te megtetted, arra gondoltam, a korom zavar, vagy valami.
Erre most kiderült, hogy nem a nőkre buksz.
Miért feszengsz ennyire, Varney?
- Mert zavarban vagyok. - Miért?
Ha meleg vagy, vállald fel! Mi ezzel a gond?
Nem érdekel mások véleménye. De ennek a családnak dolgozom,
és az apósod… Hát tudod!
- Homofób, és ezt gyakran hangoztatja is. - Na igen, tényleg az. Homofób.
Tudod, ettől olyan furcsa ez az egész.
Ettől kényelmetlen ez így…
Ezt megértem, mert Horace szörnyen homofób,
de biztosan jó érzés, hogy előbújtál, nem?
Hogy érted, hogy előbújtam?
- Ez már nem titok. - Mallory!
Ez nem arról szól, hogy előbújtam-e, de amúgy nem.
- Érted? - Hogyhogy nem bújtál elő?
A család még nem tudja, és ez így van jól.
Ugye tudod, hogy csak idő kérdése, hogy Roy mindenkinek elmondja?
Lehet, most telefonálgat.
Ismered a férjemet.
Ő egy igazi seggfej.
Kérdezhetek valamit?
Miért vagy vele?
Mert szeretem.
Értem.
Komolyan beveszed?
A pénz miatt kell nekem.
Csakis a pénz miatt.
Hát…
ha nem jövök rá, hogy segítsek neki, pokollá teszi az életemet.
- Miben kell segítened? - Hogy kizárja Kimmie-t a végrendeletből.
És ez lehetetlen.
Hát…
Varney ügyvéd úr…
úgy lehet egy görényt eltántorítani a tervétől,
ha nagyobb görénnyé válsz.
Ezt mostanra biztosan megtanultad a Bellarie családban.
Le kell feküdnöm valakivel.
Nehogy…
Ne aggódj! Soha többet nem követem el azt a hibát.
Az jó.
Én csak…
szolidan szexelnék valakivel.
Megértelek.
Mindegy, majd megoldom egyedül.
Vajon ki lehet az?
Én senkit sem várok, és te?
Én sem.
Megnézem.
Norman?
- Szia! - Bejöhetek?
Hogyne, kerülj beljebb!
Gloria!
Norman! Örülök, hogy itt vagy.
Remekül nézel ki.
Köszönöm.
Őszinte részvétem a feleséged miatt.
Köszönöm.
Épp vacsorázunk. Tehetek neked is egy tányért?
- Nem. Én csak… - Nem!
Velünk kell enned.
Ülj csak le, Norman!
Köszönöm.
Elmegyek egy plusz terítékért.
Szóval…
minden rendben van?
Igen.
Biztos vagy benne?
Nem.
Most voltam Horace-nál.
Nincs jó bőrben.
Sajnálattal hallom.
- Azt mondta, sok mindent meséltél. - Egy szót sem mondtam neki.
Haver… Ne ilyen hangosan!
Figyelj, Norman,
nem mondtam neki semmit.
Az jó.
De…
lenne egy kérdésem.
Mi lenne az?
Van bármi írásos bizonyíték, ami felhasználható ellenem?
Esküszöm, hogy nincs.
És ellened?
Az sincs.
Nagyon figyeltem erre, haver.
- Elveszthetem a részvényeimet. - Tudom.
Ezt már megbeszéltük.
Tudod, hogy nem hibáznék.
Horace-nak erről más a véleménye.
Nem, haver. Tudod te, mi a helyzet.
Biztos ez?
Esküszöm.
Akkor miért vagy ideges?
Ismersz.
Igen.
Bízol bennem, ugye?
Persze.
Tudod, mit tanultam a bizalomról?
Mit?
Hogy nem az számít, én kiben bízom…
hanem hogy te kiben, haver.
Norman, a nejem semmit sem tud.
Vacsorázzunk!
Esküszöm, Norman. Gloria nem tud semmit.
Remek illata van mindennek.
Jó estét kívánok!
Olivia asszony!
Feszült a légkör.
Mármint?
A beszélgetésetek.
Nem, egyáltalán nem.
Biztos vagy benne?
Teljesen.
Értem.
Ki a fiatalember, akivel vacsorázik?
Semmi közöd hozzá, kedvesem, de elmondom, hogy ő melegíti az ágyamat.
Csússz arrébb!
Szóval maga…
Igen, asszonyom?
Mit tesz, hogy segítsen a családunknak?
Igyekszem bizonyosságot szerezni, és próbálok segíteni…
Nem! Én a házasságra gondoltam.
Asszonyom?
Maga szervezte meg.
A házasságkötést, a bírót, a tanúkat.
Maga intézte, hogy ott legyenek.
- Mr. Bellarie kért erre, asszonyom. - És maga kérdés nélkül megtette.
Belegondolt abba…
hogy talán hibát követett el?
Az úr kérése szerint cselekedtem.
Mindig minden kérésnek eleget tesz?
Ha az úrról van szó, igen.
Akkor kérek én is valamit…
Baszódjon meg!
Az az én borom, Olivia asszony.
Mennyit ivott ma este?
Olyan idegesítő, hogy ennyit kérdezel! Felnőtt nő vagyok, Mallory.
Ez igaz, de esetleg hazakísérjük?
Nézz csak oda!
Látod azt a jóképű fiatal csávót?
Ő fog engem hazakísérni.
Nagyon köszönöm az előzékenységedet…
te ribanc!
Szépen leoltott.
- Mindkettőnket. - A boromba is beleivott.
Miért nézeget hátrafelé?
Csak úgy.
Biztos okkal teszi.
Nem értem, miért megy vissza a klubba.
Ahhoz magának semmi köze.
Csak mert tudom… Hogy Kimmie-vel mennyire…
mármint Mrs. Bellarie-vel…
mennyire igyekeztek kitörni onnan.
Maga nem segített nekünk, szóval…
A saját dolgaimmal foglalkoztam.
Nem láttam a színpadon.
Julesnak szintjei vannak.
A múltam miatt voltam biztonságis.
Mármint?
Fegyverszakértő vagyok, és harcművész.
Ezek miatt kerültem a rendőrséghez.
Értem.
Nem én választottam ezt az egészet, érti?
Mit szeretne? Tapsoljak, vagy sütit kér?
Semmit.
A segítségüket akarom. Magáét és Kimmie-ét.
Miért segítenénk magának?
Mert maguk kikerültek.
Honnan veszi?
Mert mikor Mr. Bellarie eljött a klubba Kimmie-ért és Angelért,
Jules halálra volt rémülve.
Honnan tudja?
Onnan, hogy ott voltam.
Értem.
De ugye tudják, hogy az úr nagyon beteg?
Igen.
Szükségük lesz valakire, aki vigyáz magukra.
Egymásra vigyázunk.
Valaki hozzám hasonlóra,
aki képes arra, amire én.
Olyanra, aki két kapura játszik, és a saját malmára hajtja a vizet?
Egy oldalt választanék.
Melyiket?
Azt, amelyik segít, hogy én, a testvérem és az anyukám elmehessünk innen.
Nem akarom, hogy bármi bajuk essen,
úgyhogy teszem, amit kell.
Mennyivel tartozik Julesnak?
Kétszázezerrel.
Rohadt nagy sületlenségeket tud kitalálni.
Higgye el nekem,
ha megbíznak bennem, számíthatnak rám.
Az ígéretei nem érnek semmit,
ahogy az olcsó cipője sem.
Mert még nem ismer.
Ez igaz.
Alex vagyok.
Hol vagy, haver?
Vezetek.
Kimmie-t fuvarozod?
Nem, egyedül vagyok.
Bár engem választottak volna mellé! Elpicsáztam volna azért, amit velem tett.
Megértelek.
És az a ribanc, Rain? Őt én picsáznám el.
Mit csinált?
- Néha eléggé kiveri a biztosítékot. - Ja, megértelek, haver.
A kitömött picsájú spinével vagy?
Nem, de ha már itt tartunk, hol van a nő, aki ezeket megcsinálja?
Miért? Feltöltetnéd a hátsódat?
Ugyan, haver!
Tudod, hol van?
Ja, hogy te faroknagyobbításra pályázol! Fekete faszt akarsz?
Ugyan már, tesó! Szóval tudod, hol van az a nő?
Nem, de kideríthetem neked.
Jó, kösz!
- Örülök, hogy elintézte Raint. - Meg egy csomó másik ribit is.
Amúgy tudod, mi van?
Mi?
Angel halott.
Micsoda?
Igen. Szóltak, hogy nyírjam ki.
Miért?
Jules felhívott, és azt mondta,
Mr. Bellarie utasította erre, így elintéztem.
Basszus! Ez őrület.
Tutira meghalt?
Én nem tévesztek célt.
Jó, tényleg.
Egy csomó másik ember is kapott a golyókból, de…
Amúgy még mindig azzal a picsával vagy?
Ja, mindkettőt én cipelem.
Engem Jules a klubba küldött felügyelni, szóval majd ugorj be!
Jelzek, ha be tudok.
Oké.
Angel meghalt?
- Hol van kicsi Angel? - Mit keresel itt?
Hallgass ide, oké?
- Betörted az ajtót! - Baj van.
- El kell húznunk innen! - Mi?
- Mikor? - Hol a kisfiam?
- Mi ütött beléd? - A francba, Yolanda!
- Rád fogom uszítani a bátyjaimat. - Mennünk kell!
Hívom is őket!
- Hol a picsában van… - Betörted az ajtót!
- Hol van a fiam? - Halló? Igen, itt van Angel.
Betört a lakásba, és ordibál velem.
- Jó, itt van. - Hívd őket, mert elkél a segítség.
- Menj vissza a ribancodhoz! - Atyám!
- Hol van a töltőm? - Húzz el innen!
Hallgass már meg! Jönnek megölni téged és a kisfiunkat.
- Látod? Elborult az agyad. - Most az egyszer higgy nekem, Yolanda!
- Nem hiszek neked. - Meg akarnak ölni titeket!
- Mondd meg, hol van! - Az kizárt.
Nem adsz pénzt, úgyhogy nem tudhatsz semmit.
A fenébe! Mi a szar?
- Húzz a picsába! - Jönnek értetek.
- Itt várom őket. - Hallgass végre rám, Yolanda!
- Viszlát! - A bébiszitternél van?
- Menj! Szia! - Yolanda…
- A bébiszternél van? - Csá!
- Kifelé! - Basszus!
- Húzz el! - Hol van…
Hol van a fiam?
Haver!
- Mi van? - Hívták a zsarukat.
Jöjjenek csak!
- Hát oké. - Hívd csak a rendőröket!
Bocs, haver, használhatnám a mobilodat?
- Van egy töltőd? - Aha.
- Várj itt! Hozom. - Oké.
- Siess! - Oké.
A fenébe!
Norman, jó volt újra látni téged.
Téged is, Gloria.
- Bármikor szívesen látunk. - Köszönöm.
Biztosan ne segítsek mosogatni?
Nem, megoldjuk.
Szeretjük ezt esténként Harolddal együtt csinálni.
Szerettek együtt mosogatni? Ez nagyon aranyos.
Ennyi év házasság után
megtanultuk értékelni az élet apró örömeit.
Így már értem.
- Akkor köszönöm a vacsorát! - Majd találkozunk!
- Jó volt találkozni. - Szia!
Kösz, hogy beugrottál, haver.
Igazán nincs mit.
És köszönöm, hogy megértesz.
Csak tudni akartam, hogy jól be vagyunk-e biztosítva.
Abszolút. Ennél jobban nem is lehetnénk.
Az remek.
Igen.
Akkor miért vagy ilyen ideges?
Ismersz. Folyton aggódom valamin.
- Jogos. - Csak óvintézkedéseket teszek.
Igen, hogy mindig ügyködsz valamin.
Bizony.
Jól van.
- Jó volt látni. - Téged is.
- Aha. - Igen.
- Vigyázz magadra! - Kösz, te is!
Norman már el is ment?
Igen.
- Szerintem elfelejtette a dobozát. - A dobozát?
A feliratot fordította: Józsa Ildikó dobozát?