Du ska bli min bitch.
-Säg det. -Jag är din bitch!
-Jules sa åt mig att spöa henne. -Jules?
Han är vår hallick.
Jag har varit rädd för dig så länge, men så som det är nu…
Jag har all makten
-Angel är på häktet. -Va? Varför det?
Han åkte dit för bilen du stal.
-De kommer att döda honom. -Va?
Sir?
Stoppade du det?
Sir?
Stoppade du det?
Jag har min kontakt här.
-Trackson, är det gjort? -Ja.
Ja.
Fan.
Vad är det? Skulle det inte göras?
Sir.
Ja?
Det är tyvärr redan gjort.
-Och det var för Daniel? -Ja.
-Det var det du sa åt mig att göra. -Fan.
Vem fan grep honom?
Vi.
Och du sa inget?
-Jag visste inte om du ville… -Kan du säkra verksamheten?
Sir?
Jag har inget förtroende alls för dig.
Jag är ledsen för det här.
Hur ledsen vet du inte än.
Hur kan jag gottgöra dig?
-Dra åt helvete. -Sir…
Fan.
Vad händer?
Allt är fan helt utom kontroll.
Vad ska jag göra?
Jag måste prata med Mallory, och se till att klubben öppnar.
Fan…
Hej.
Vill du berätta vad jag inte vet?
Vad är det du inte vet?
-Är Roy inblandad? -Jag vet inte vad du pratar om.
Du vill alltså spela spel.
Jag spelar inga spel.
Om du ska utpressa folk, ljuga och smida ränker,
så borde du fatta att folk sviker dig om de får bra betalt.
Är det vad du tror?
Okej, spela dum du.
Du tvättar pengar genom klubben och handlar med människor,
däribland Gillian, Calvin och Kimmie.
Nu har Horace överlistat oss och sitter med trumf på hand,
samtidigt som du ser självbelåten ut och tar mig för en idiot.
Jag vet är jag är vacker, men jag är inte korkad.
Jag frågar dig igen. Är Roy inblandad?
Hur kan han vara det?
Tänker du svara med en fråga?
Ju mindre du vet, desto bättre.
Där tar du fel.
Ju mer jag vet, desto mer förberedd kan jag vara.
-Har Felicia berättat allt det här? -Jag vill inte att ni rör henne.
-Fan… -Jag behöver henne, även om hon är korkad.
-Då kan hon berätta för fler. -Vi vet båda att hororna inte är lojala.
Jag löser det.
Det vore dumt av dig att sätta stopp för den enda insynen jag har i klubben.
Hon är farlig.
För dig. Inte för mig.
Låt bli henne.
Var det allt?
Det har varit en lång dag.
Jag skiter i hur långa dina dagar är.
Vad fan gör du här?
Jag kom för att se hur du mår.
Gå härifrån.
Kom igen. Vi är bröder.
Bara genom blod.
Mer än så.
Jag är fördömd. Jag har inget emot att ta dig med mig.
Så gå härifrån.
Horace. Ge mig en sekund, så går jag sen.
Jag hatar att se dig så här.
Ska jag skratta nu eller när du går?
Jag vet att du inte tål den.
Tål vad?
Tanken på att jag alltid har sett upp till dig.
Säger du det?
Tvinga mig inte att säga det.
Du var alltid pappas favorit. Han älskade dig.
Jag kunde inte göra nånting rätt.
Varken på basketplanen, i skolan eller i affärer.
Men du gjorde det. Han…
…älskade dig.
Som när du krossade det målade fönstret på hans kontor.
Jag fick skulden för det.
Han straffade mig i månader.
Eller när du repade hans bil utan att berätta det.
Han skyllde det på mig.
Jag sa inget om det.
Och du sa aldrig nåt om det.
Var det därför du kom?
Jag kom för att du är döende
och min fru är död.
Varför håller vi på så här? Varför bråkar vi?
-Varför gör vi så här? -Vet du inte varför vi bråkar?
Nej. Vi är bröder.
Okej.
Vad sägs om…
Vad sägs om att du och Olivia hade en affär?
-Jag är ledsen. Det var så länge sen. -Mitt framför näsan på mig.
Eller vad sägs om att du försökte ta företaget ifrån mig?
Vilket skitsnack.
Du ville ta det ifrån mig.
Jag tvingades dra dig inför rätta och jag vann målet.
Vad sägs om ditt sätt att alltid lägga sånt här på mig?
Vad sägs om det?
Du gav mig dåligt samvete för att farsan var ett jävla as.
Och ja, du har rätt.
Han hatade dig.
Men vet du vem som är som han?
Du.
Ja.
Jag.
Jag hatar dig.
Du är inte min bror.
Du är som en nagel i mitt öga.
Och du är ond.
Trodde du att det skulle göra skillnad om du kom hit och snackade skit?
Ja.
Jag hoppades på det.
Nej, du.
Jag kommer att vara ond tills jag dör.
Vad fan trodde jag?
Jag trodde att du skulle ändra dig för att du står inför slutet.
Att stå inför slutet har fått mig att inse…
…att jag inte har nåt hjärta.
Det hade du förut.
Sluta snacka skit.
Du vet väl att jag vet?
Vad?
Att du och Jules…
…tvättar pengar genom klubben.
Ja.
Jag vet allt.
Jag njuter av vetskapen om alla dina brott.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Jo, det gör du.
Det är grova brott.
Och det, min bror, betyder att du är körd.
Du förlorar alla dina andelar
och du kommer att bli dömd.
Horace, lyssna noga nu.
Försök inte ens.
Sluta.
Jag fattar inte hur du kunde tro att skiten skulle funka.
Men det är över nu.
Just det.
Nu är du fast.
Du är fast.
Du är fast, din jävel.
Du är fast.
Fan också.
Hallå.
-Är du fortfarande sur? -Vad tror du?
-Du behöver inte oroa dig för min bror. -Det är lätt för dig att säga.
Jag ska prata med honom.
Nej, snälla, gör inte det.
Du gör det bara värre.
-Nej, jag löser det, jag lovar… -Charles, låt bli.
Vad ska du göra?
Jag vet inte. Nåt måste jag göra.
Vadå?
Nåt som får honom att lämna mig ifred. Nåt sånt måste jag göra.
Räkna inte med det.
Du borde låta mig sköta det.
Vad i… Gör inget, sa jag ju.
Låt det vara. Jag tar hand om det.
-Okej. Jag är på väg till klubben. -Självklart är du det.
Hata mig inte för att jag lever öppet.
Det är inte det. Jag hatar…
Jag hatar för att…
För att du vet att jag älskar dig.
-Och det rör dig inte i ryggen. -Nej.
Charles…
-Varney. -Är det Mallory?
-Jag måste lägga på. -Nej, vänta.
-Jag lägger på. -Nej…
-Hej. -Hej, Varney.
Mallory.
-Du jobbar sent. -Ja.
Jag missade stora delar av dagen med all dramatik och giftermålet.
-Jag vet. -Ja.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Jag ser att du har hans testamente där.
-Det stämmer. -Ja.
Har du hittat nåt?
Jag har lusläst det för att se om jag har missat nåt.
Det har du inte gjort.
Tja…
Vi går och äter middag. Kom igen.
-Mallory, jag… -Det var ingen fråga.
-Jag har mycket att kvar göra. Jag… -Som att äta middag med mig.
Jag har ingen chaufför, så du får köra.
Chauffören som väntar i lobbyn, då?
Vilken chaufför? Det finns ingen.
Kom nu.
Om vi kan ta det en annan gång lovar jag att köra dig vart du vill sen.
Jag är hungrig. Kom nu.
Vad tycks?
-Du är fin. -Tack.
Hur mår du?
-Jag mår bra. -Har du ont?
-Inte direkt. -Vad bra.
-De tog väl hand om mig på sjukhuset. -Ja, verkligen.
Jag kan knappt tro mina ögon.
Inte jag heller.
Börja inte nu.
Det är bara konstigt att hans son inte har hört av sig.
-Roy? -Ja.
-Han är väl skraj för sin pappa. -Ja, men…
Alltså, Kimmie…
Vi har varit med om mycket.
Du är van vid att fly hela tiden, men försök njuta av stunden.
-Det är svårt när min syster är här. -Hon mår bra.
Vet du att mamma inte har ringt en enda gång?
Fast hon vet att hon är borta.
Du vet hurdan hon är.
Du måste hjälpa mig att få bort Sylvie härifrån.
-Va? -Hon kan inte stanna här.
Vad menar du?
Hon har fått sin examen, så jag vill att hon ska gå på college
och bo på studenthem, långt bort från den här skiten.
-Är du säker på det? -Ja.
Hon är inte i säkerhet här.
-Jag vet inte… -Jo, det gör du.
-Vi kom ju nyss hit. -Nej, allvarligt.
Spola skitsnacket, okej? Det behövs inte.
Ta fram gatubitchen i dig. Du vet hur det funkar.
-Det är svårt när man är så här snygg. -Rain, jag menar allvar.
-Okej. -Tack.
Hon mår bra.
Vi måste försöka få henne att inte vilja stanna här.
Hjälp mig.
Det blir inte lätt.
Jag vet, men hon kan aldrig vara trygg här.
Jag fattar. Jag kan…
…försöka få henne att vilja gå på college.
Mer behövs det inte. Tack.
Men vi är okej.
-Jag hoppas det. -Allt kommer att bli bra.
Du, jag har funderat.
500 000 är inte så mycket egentligen.
Vad menar du?
-Jag vill inte ha dem. -Va?
Det vill jag inte.
Du har aldrig haft så mycket pengar.
Nej, men de är dina. Jag vill ha mina egna pengar.
Du kan inte ge mig pengarna tillbaka.
Jo.
För jag vill ha klubben.
-Klubben? -Ja.
-Jag vill driva den. -Va?
Men först ska jag hitta Daga och Body och ge igen för det de gjorde.
-Varför vill du tillbaka dit? -För pengarna, så klart.
Stället drar in pengar.
Och jag kan behandla tjejerna bättre.
Glöm den där skiten.
Kimmie, jag är inte som du.
Du är smart. Du skulle passa i ett styrelserum.
Jag är en gatubitch.
-Jag vill ha klubben. -Horace äger den inte ens.
Han skulle kunna göra det.
-Få honom att ge den till dig. -Vem?
Jules?
Det är Jules jag vill komma åt.
-Jag vet inte, Rain. -Fundera på det åtminstone.
Jag ska tänka på saken.
Men gå och byt om nu, så äter vi sen.
Jag ska gå ut.
-Vart ska du? -Till klubben.
Rain!
Jag har varit instängd på sjukhuset. Jag vill gå ut och ha kul.
-Vet du vad? Du är vuxen. Gör som du vill. -Jag vill kolla läget.
-Erkänn att du är nyfiken. -Nej.
Kan Alex köra mig?
-Behöver du honom? -Ta honom. Jag ska fixa håret.
När man är rik gör frisören hembesök.
Okej.
Jag hoppas att han fick ut Angel.
Ja.
Jag undrar vad vi får för mat.
Vad fan gör du i mitt hus?
Du kom till mitt nyss.
Och Gud ska veta att jag ångrar det.
Du gjorde det ändå.
Jag har en fråga.
Det har du jämt.
Hur länge har det pågått?
-Hur så? -Jag är bara… Jag vet inte.
Jag har försökt förstå det, men jag fattar inte.
-Det är bara… -Ut med det.
Han är som en stor, stark gorilla, och så…
…du…
-Jag menar… -Det är sexigt.
Fan heller.
-Fan heller. -Du borde testa. Jag menar…
Säg inte så till mig.
Du protesterar för mycket.
Vad ska det betyda?
Lärde du dig bara om knark och horor på internatet?
Lärde du dig att sätta på karlar?
-Det kunde jag redan. -Vidrigt.
Nu förstår jag varför pappa inte står ut med dig.
Då är ni två.
Vad är det? Vill du inte ha den?
-Inte när jag vet var dina läppar varit. -Okej.
Du kan alltså ligga med hur många horor som helst,
och dessutom vara gift…
…men om jag ligger med några killar är det ett problem?
Vad gör du ens här?
-Jag gör bara livet surt för dig. -Det har du gjort sen du föddes.
-Jag får aldrig nog av det. -Du är vidrig. Vet du vet?
Är du irriterad?
Klart som fan.
Då är jag nästan klar här.
Tur att jag har en cigarett.
-Du är vidrig. -Lämna Varney ifred.
Du menar allvar.
Vad ska du göra åt det?
Ska du skydda din stora tjej?
Kom inte och säg att du är kär i honom.
Blir såna som du kära?
-Roy, jag försöker skydda dig. -Mig?
Mig?
Du är rolig du.
Kom ihåg att vi inom familjen inte kan döda.
-Men testamentet hindrar inte honom. -Jag önskar att han gjorde det.
Vad ska han göra? Riva ut ögonen på mig?
Den fjollan? Vad ska han göra?
Ni är ju asroliga.
Jag lovar. Hans elaka sida skulle slå dig med häpnad.
Jag är inte rädd för nån snubbe som ligger med killar.
Jag har det inte i mig.
Okej, men kom ihåg att jag varnade dig.
Och du ska komma ihåg att jag varnade dig för att ta med honom hit.
Fattar du?
Ha en bra kväll, Roy.
Jag är inte rädd för den subban. Du är från vettet.
Visst.
Jag ska nog klara mig.
Hälsa henne från mig.
Han vet.
Jag vet.
Nej, Horace vet allt.
-Vi pratade om det. -Ja.
Den feta jäveln måste bort.
Jag fixar det.
-Jag gör det själv. -Vad är det med den här familjen?
Varför ska alla smutsa ner händerna hela tiden?
-Jag behöver det. -Varför det?
Den jäveln sätter mina andelar på spel.
Du kanske…
Du kanske kan ringa och prata med honom.
Jag tänker inte riskera att bli överrumplad.
Vad har du planerat?
Har han några bevis mot mig?
Nej.
-Är du säker? -Helt säker.
Du känner honom inte.
En väldigt enkel man.
Berättar allt för sin fru.
-Tror du att hon vet? -Definitivt.
Om han har nåt litet vid sidan om…
…åker han hem och berättar det för sin fru.
Som den mes han är.
Han var den enda som ville jobba med oss.
Ja, jag vet.
Norman.
Ja?
Gör inget stökigt.
Nej, då.
Allt du gör är högljutt och stökigt.
Jag fixar det.
Kom ihåg att han är domare.
Då så.
-God kväll. -Du ska köra mig.
Ursäkta?
Du ska köra mig.
Jag jobbar för Kimmie.
Vem?
Mrs Bellarie.
Just det.
Hon stannar hemma, men du ska köra mig till klubben.
-Okej, men jag måste stanna… -Hörru.
Jag varken gillar eller litar på dig.
Gå mig inte på nerverna. Vet du var klubben ligger?
-Ja. -Du kanske har glömt det också.
Öppna dörrjäveln och kör mig till klubben.
-Ja, ma'am. -Tack.
Konnichiwa, din subba.
Vet du att ni finns på nätet?
Va?
Ja, giftermålet.
-Jaså? -Ja.
Det är många som kommenterar det.
Säkert.
Mrs Bellarie.
-Mr Bellarie ringer. -Tack.
Ja.
Hallå?
-Hej. -Hej.
Hur mår du?
Jag har mått bättre.
Ja, säkert.
Fick du ut Angel?
Jag…
Jag jobbar på det.
Nu vet jag varför han inte hör av sig.
Ja. Kanske.
Får jag prata med honom?
-Han är inte pigg. -Jag vill ändå prata med honom.
Sylvie vill prata med dig.
Kimmie…
Bara en kort stund.
Jag orkar inte just nu.
Hon kommer här.
Fan.
Hej, det är Sylvie.
Hej.
Hur mår du?
Inte så bra. Jag…
Förlåt, men jag måste verkligen prata med din syster.
Okej, men jag har hittat ett ställe på nätet.
De har haft stora framgångar med sina cancerbehandlingar.
Det ligger i Thailand.
-Och det finns ett ställe i Italien. -Vad bra.
Ska jag skicka dig informationen?
Okej.
Får jag prata med din syster nu?
Ja, men du tänker väl läsa på om det?
Visst. Kimmie kan ge dig mitt nummer.
Vad bra.
Du ska ge mig hans nummer så att jag kan skicka informationen.
Okej.
Hallå?
-Kimmie. -Ja.
Du måste komma hit imorgon.
Okej. Det kan jag göra.
Vi har mycket att gå igenom om du ska vara redo.
Okej, jag kommer.
Okej.
Nu måste jag lägga på.
Okej. Jag ser till att Angel också kommer när de släpper honom.
Ja.
Gör det.
Okej, hej då.
Lyssnar du ens på mig?
Tro inte att du är så speciell. Det är du inte.
Jag kan fixa nån annan…
-Du äter knappt. -Jag är inte hungrig.
Har det nåt med Roy att göra?
Borde det ha det?
Han berättade.
Jag förstår.
Men jag trodde honom inte.
-Bra. -Inte förrän jag såg din min.
-Mallory… -Så du och Charles…
-Mallory… -Varney, vad…
Jag brukar ha rätt om sånt här.
Jag tänkte på det, men avfärdade det.
Nej, sa jag. Men vet du vad?
Kommer du ihåg när jag bad dig hämta en kostym till Charles?
När vi trodde att han var död.
Du hade en nyckel hem till honom.
Och jag såg sorgen i dina ögon då,
när jag sa att Charles var död.
Mallory, jag har arbetat för familjen länge.
-Jag behövde ha en nyckel för att… -Ge dig nu.
Du är gift med Roy, så jag går inte in hos er. Med Charles…
-Vi trodde alla att han var död. -Ja.
Jag var precis så ledsen som…
…jag borde vara för nån jag arbetat för och sett så länge.
-Och känt. -Vadå, "sett"?
Nu får du ge dig.
Okej? För dina tårar var snarare för din sötnos, ditt livs kärlek.
-Mallory… -Det var inga vanliga tårar. Okej?
-Mallory. -Så nu får du ge dig.
Vem ljuger du ens för?
-Jag vet inte vad du pratar om. -Jo.
Jag tycker att det känns bra.
-Gör du? -Det känns toppen.
Du ska få höra varför.
När du avvisade mig kändes det som om det var nåt fel på mig.
Så känner jag aldrig. Ingen brukar avvisa mig.
När du sa nej tänkte jag att jag kanske börjar bli gammal eller nåt.
Men du spelar för andra laget.
Varför ser du så obekväm ut?
-För att jag är det. -Varför det?
Varney, om du är bög, så var bög. Än sen?
Det är inte det. Jag arbetar för din familj.
Och din svärfar… Kom igen.
Han är homofob och uttrycker det hela tiden.
Jag vet. Han är homofob.
Då vet du vad det är som gör det så konstigt.
Okej? Det gör mig illa till mods och…
Jag fattar. Han är väldigt homofobisk,
men det måste väl kännas bra att vara ute nu?
Vad menar du? "Ute"?
-Du är ju ute. -Mallory.
Det handlar inte om det, men jag är inte ute. Okej?
-Hur menar du? -Familjen vet inget.
Det är bara en tidsfråga innan Roy avslöjar det.
Han gör det nog i detta nu.
Du känner min man.
Han är en riktig skitstövel.
Får jag fråga dig en sak?
Varför stannar du?
Kärlek, vännen.
Okej.
Trodde du verkligen på det?
Jag är med honom för pengarna.
-Bara för pengarna. -Tja…
Han gör mitt liv till ett helvete om jag inte hjälper honom.
-Med vadå? -Att få bort Kimmie ur testamentet.
-Det är omöjligt. -Tja…
Advokat Varney…
Om man vill bli av med en djävul måste man vara en större djävul själv.
Du har jobbat för oss länge, så det borde du veta.
Jag skulle behöva ett ligg.
Nej, det…
Oroa dig inte. Det misstaget gör jag inte om.
-Vad bra. -Jag är bara…
Jag är bara redo för ett diskret ligg.
Jag förstår.
Strunt samma. Jag löser det själv.
Vem kan det vara?
-Jag väntar ingen. Gör du? -Nej.
Vi ska se.
Norman.
-Hej. -Får jag komma in?
Visst. Kom in.
Gloria.
Norman. Fint att se dig.
-Du ser ut att må bra. -Tack.
Det var tråkigt att höra om din fru.
Ja. Tack.
Vi är mitt i middagen. Ska jag ta fram en tallrik till?
-Nej, jag skulle bara… -Nej.
Jag insisterar. Varsågod och sitt.
Tack.
Jag ska ta fram ett extra kuvert.
Jaha…
Är allt i sin ordning?
Ja.
Säkert?
Nej.
Jag träffade Horace.
Han mår inte så bra.
Det var tråkigt att höra.
-Han sa att du hade mycket att berätta. -Jag sa inget!
Du… Dämpa dig.
Lyssna på mig.
Jag sa inget.
Vad bra.
I så fall…
…har jag bara en fråga.
Vad?
Finns det några spår som leder till mig?
Nej, jag svär.
-Till dig, då? -Nej. Ingenting.
Jag har varit väldigt noga med det.
-Jag riskerar mina andelar. -Jag vet.
Vi har pratat om det. Du kan lita på att jag inte har begått några misstag.
Horace verkar inte hålla med.
Nej. Du vet bättre än så.
Är du säker?
Jag svär.
Varför är du så nervös?
Du känner mig.
Ja.
Du litar väl på mig?
Ja.
-Vet du vad jag har lärt mig om tillit? -Vad?
Det är inte vem jag litar på…
…utan vem du litar på.
Norman, hon vet ingenting.
Nu äter vi.
Jag lovar och svär. Hon vet inget.
Det luktar jättegott.
Nämen hejsan.
Miss Olivia.
Det här ser intensivt ut.
Vilket då?
Ert samtal.
Nej då, inte alls.
-Är du säker? -Ja.
Jag förstår.
Vem var den unga mannen du var med?
Inte för att det angår dig, men jag knullar med honom.
Hoppa in.
-Du där. -Ja.
Jag vill veta vad du gör för att hjälpa familjen.
Jag gör allt i min makt för att hjälpa…
Nej, nej. Jag pratar om äktenskapet.
Ursäkta?
Du ordnade allt.
Äktenskapet, domaren, vittnena.
Du såg till att de var där.
Han bad mig göra det.
Och då ordnade du det bara.
Slog det dig aldrig…
…att du kanske inte borde ha gjort det?
Jag följde order.
Följer du alltid order?
I det här fallet, ja.
Då ska du få en nu.
Dra hela vägen åt helvete.
Miss Olivia, det är mitt vin.
Hur mycket har du druckit?
Det var väl själva fan vad du har många frågor.
Jag är vuxen, bitch.
Ja, men ska vi följa dig hem?
Ta en titt åt det hållet.
Ser du den snygga ynglingen där?
Han ska följa mig hem.
Tack ändå.
Bitch.
Där fick jag så jag teg.
-Det fick vi båda. -Och vinet tog hon också.
Varför tittar du hit hela tiden?
-Av ingen anledning. -Nåt måste det vara.
Jag undrar bara varför du vill tillbaka.
Det har du inte med att göra.
Jag menar, jag vet hur hårt du och Kimmie…
Mrs Bellarie, menar jag.
…slet för att komma därifrån.
Du gjorde inget för att hjälpa oss, så…
Jag hade egna bekymmer.
Jag såg inte dig på scenen.
Jules har nivåer.
Jag med min bakgrund fick bli vakt.
-Vad har du för bakgrund? -Jag är vapenspecialist och kampsportare.
Sånt gjorde att jag blev polis.
Okej.
Jag har inte valt nåt av det här, okej?
Vill du ha en applåd för det? En kaka?
Nej.
Jag vill ha din och Kimmies hjälp.
Varför skulle vi hjälpa dig?
För att ni tog er ut.
Hur menar du?
När mr Bellarie kom dit för att hämta Kimmie och Angel
blev Jules livrädd.
Hur vet du det?
Jag såg det.
Okej.
-Men ni vet väl att han är svårt sjuk? -Ja.
Ni behöver nån som skyddar er.
Vi har varann.
Jag menade nån som jag, som kan göra det jag kan.
Nån som spelar för alla sidor?
Jag spelar bara för en.
Vilken då?
Den som ser till att mamma, jag och min bror kommer härifrån.
Jag vill inte att nåt ska hända dem,
så jag gör det jag måste.
Hur mycket är du skyldig?
Han kräver mig på 200 000.
Fan, vad den jäveln hittar på.
Du, jag lovar.
Lita på mig, så finns jag där.
Dina löften är värdelösa…
…precis som de där billiga skorna.
Ni känner mig inte än.
Exakt.
Det är Alex.
Var är du?
-I bilen. -Är du med Kimmie?
Nej, jag är ensam.
Synd att de inte bad mig köra henne. Den där subban ska få för det hon gjorde.
Ja.
Och den där Rain… Henne ska jag ta hand om.
Vad har hon gjort?
Hon går mig bara på nerverna.
Ja, jag fattar.
Är du med subban med fejkröv nu?
Nej, men du, var är tjejen som fixar fejkrövarna?
Hur så? Ska du skaffa en?
Lägg av.
-Vet du var hon är? -Vill du förstora kuken, eller?
-Lägg av nu. Vet du var hon är eller inte? -Nej, men jag kan ta reda på det.
Gör det.
-Bra att hon sabbade för Rain. -Ja, och för en massa andra också.
Du, vet du vad?
-Vad? -Den där Angel är död.
Va?
Ja. De bad mig knäppa honom.
-Varför det? -Fan…
Jules sa att det kom från mr Bellarie, så jag fixade det.
Fan, det är ju helt galet.
-Säkert att han är död? -Jag missar inte.
Du har rätt.
Det var flera andra som blev skjutna, men…
Är du kvar hos den där subban?
Ja, med båda två.
Jules bad mig sköta klubben, så kom förbi.
-Jag kommer om jag kan. -Okej.
Är Angel död?
-Var är Angel jr? -Vad fan gör du här?
Du måste lyssna på mig!
-Du slog in dörren! -Vi måste dra härifrån.
-Va? När då? -Var är ungen?
-Vad fan är det med dig? -Fan, Yolanda!
-Jag ringer mina bröder. -Vi måste härifrån!
Jag ringer dem nu.
-Yolanda, var fan är… -Du slog in dörren!
-Var fan är min son? -Hallå?
Angel är här. Han slog in dörren och härjar som fan.
-Ja, okej. -Ring du, för du behöver hjälp.
-Gå tillbaka till din subba! -Herregud.
-Var är min laddare? -Gå härifrån!
Lyssna på mig! De tänker döda dig och Angel jr.
-Du snackar bara skit. -Lyssna på mig för en gångs skull.
-Jag vill inte höra! -De ska döda dig!
-Var är han? -Det säger jag inte.
Du betalar inte för nåt, så jag säger inget.
Fan, Yolanda…
-Stick härifrån! -De kommer!
-Då är jag här. -Snälla, lyssna på mig.
-Hej då! -Är han hos barnvakten?
-Hej då! -Yolanda…
-Är han hos barnvakten? Fan! -Hej då!
-Ut! -Fan!
-Ut! -Var är min…
Var är min son?
-Hörru. -Vad är det?
-De har ringt snuten. -Bra!
-Okej. -Få hit snuten på en gång!
Du, kan jag få låna din telefon?
-Eller en laddare? -Visst.
-Jag hämtar den. -Okej.
-Skynda dig. -Okej.
Fan också!
-Norman, det var trevligt att se dig. -Detsamma, Gloria.
-Du är välkommen när du vill. -Tack.
-Ska jag hjälpa till med disken? -Nej, då. Vi tar hand om det.
Det är sånt Harold och jag gör tillsammans på kvällarna.
Ni diskar tillsammans. Vad mysigt.
När man har varit ett par så här länge
lär man sig att njuta av de små sakerna i livet.
Ja. Jag förstår.
-Tack ska ni ha. -Vi ses.
-Det var trevligt. -Sköt om dig.
-Tack för att du kom. -Du behöver inte tacka mig.
Och tack för din förståelse.
Jag ville bara se till att vi hade koll på läget.
-Till hundra procent. Allt är vattentätt. -Vad bra.
Ja.
Varför är du då så nervös?
-Du känner ju mig. Herr Skakis. -Ja.
-Jag är bara försiktig. -Ja, jag känner dig.
Ja.
Då så.
-Kul att se dig. -Detsamma.
-Ja. -Okej.
-Sköt om dig. -Tack. Du med.
-Gick Norman redan? -Ja.
Han glömde sitt skrin.
Skrin?
Undertexter: Love Waurio med.