Când mi-ai respins avansurile, credeam că e ceva cu mine.
De fapt, ai altă orientare.
Am găsit o clinică online.
Se zice că au vindecat mulți oameni de cancer.
Rain, vreau să mă ajuți s-o scot pe Sylvie de aici.
Ești sigură?
Angel e mort.
De ce?
Jules a primit undă verde de la dl Bellarie.
Ar putea face legătura cu mine?
Nu, jur.
Și-a uitat cutia.
Ai bani?
Mersi.
- Salut! - Treizeci de dolari.
Localul e al mamei.
Nu mă interesează! 30 de dolari.
- Știi cine sunt? - Nu-mi pasă cine ești!
- Nu plătesc 30 de dolari. - Atunci dispari!
- Eu… - Ce se petrece aici?
- Mă ții minte? - Nu.
- Fiul Delindei, frate. - Da, așa e.
Deci știi.
- Oarecum. Ce vrei? De ce ești aici? - Trebuie să intru în biroul mamei.
- N-aud. - Trebuie să intru în biroul mamei.
- De ce? - N-ai auzit că a murit?
Am auzit, dar ce legătură are cu biroul ei?
- Mersi pentru condoleanțe. - Greu. Am noroc că sunt în viață.
- Ce vrei? - I-am găsit testamentul.
Și sunt sigur că mai e ceva aici.
Am nevoie de registrele ei.
- Vino pe timp de zi. - Am încercat.
Mai încearcă. Nu vezi că suntem ocupați?
- Merg în biroul ei. - Nu! Ascultă!
Ascultă, omule. Începi să mă enervezi.
Calmează-te și dispari de aici!
- Dispari! - Mă întorc cu avocatul.
Adeline, ești bine? Ce e?
- Privește-mă, chaparrita. Ce e? - Sunt sătulă de toate astea.
N-am chef să dansez în seara asta.
Știu.
Îmi pare rău, dar…
trebuie să facem ce e de făcut.
Bine?
N-o să scăpăm niciodată de Jules.
Știu, dar hai să mai rezistăm o vreme.
Încă puțin. Promit.
Promit!
Ce dracu' faceți?
La treabă cu voi!
Hai!
Da!
- Avem târfe! - Aici!
Da!
- Stai! - Ce e…
- S-a întors. - Cine?
Tipul care conducea Lombo-ul galben.
Da. L-am dat afară o dată.
- Trebuie să vorbim despre el. - Ce e cu el?
Știi că e bogat, nu?
- Pe măsura mașinii? - Da.
Salvo o conducea în noaptea aia.
- El era? - Da.
Îl urmăream, așa că i-am aflat adresa.
- Și? - Are o casă drăguță.
Și ce-i cu asta?
Îl putem jefui.
- Nu poți jefui pe nimeni. - Ce facem?
Îl lăsăm pe Jules să ne ia banii?
Nu văd și nu știu nimic, bine? Îmi iau banii și merg acasă. Fă la fel!
- Jumătate-mi iau ei. - Nu știi asta.
Știm ce tarife au.
Am auzit că jefuiești bătrâne.
Îl putem jefui, știu asta. Uită-te la el. E un prostovan.
Nu mă băga în asta!
Știu că are un seif și sigur e plin. O să fiu ochi și urechi.
E drăguț.
Nu mă bag.
Ce zici de asta?
Dacă-l conving să mă ia acasă
și aflu toate detaliile, te bagi?
Vreau poze, filmări și codul de alarmă.
Mă ocup.
Dacă obții toate astea, mă mai gândesc.
Bine, doar noi doi.
- Bine. - Bun.
- Treci la muncă! - Mă duc.
Hai odată!
Da!
Am zis că am nevoie de un minut. Pleacă!
Salut!
Mă plimb prin casa asta
și e cam ciudat noaptea.
- Sunt convinsă. - Ești la club?
Da, tocmai am ajuns.
De ce vorbești așa?
Trebuie să-ți spun ceva.
Ce anume?
Ascultă,
nu vreau să te panichezi, da?
Ce e?
Angel e mort.
Ce?
Da.
Stai puțin…
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu.
L-am auzit pe agentul Alex vorbind despre asta.
Știam eu că nu putem avea încredere în el.
A tot încercat să-mi dovedească contrariul.
Și? Să n-ai încredere în el, Rain!
N-am încredere. Dar ascultă!
Încerca să-mi arate că e de încredere.
A vorbit cu agent Trackson, care a zis că el l-a ucis pe Angel.
Agentul Trackson?
Da.
Mai am să-ți spun ceva,
dar te rog să nu te panichezi, bine?
Ce mai e? Cum să nu mă panichez?
Respiră. Poți?
Spune!
Trackson a spus că Horace i-a dat undă verde.
Bine?
La ce te gândești?
La nimic, sunt bine.
Minți. La ce te gândești? Te cunosc.
Dacă tot mă știi așa bine, spune-mi tu ce gândesc.
Vrei să pleci.
Da, o să plec. O trezesc pe Sylvie.
Și plecăm naibii din casa asta.
Kimmie, ți-am spus să nu te panichezi.
Dacă Horace a dat undă verde,
știi că nu-i pasă.
Era nebun după Angel.
Chiar era?
Da.
Deci știi că nu dă doi bani pe noi. Noi vom urma.
- Plec naibii de aici! - Dar nu știm. Adică…
Fir-ar, Rain! Coboară cu picioarele pe pământ!
Bine? Nu-mi țin sora în rahatul ăsta.
Înțeleg. Lasă-mă să mă întorc și să vorbim.
Plec!
Așteaptă! Fir-ar să fie, Kimmie!
Și nu aștept.
Stai să mă întorc acolo și…
Încerci să mă convingi să rămân!
Nu încerc nimic, vreau doar să vorbim.
Atunci întoarce-te acum!
Kimmie, stai…
Sau o să ne prinzi din urmă.
Kimmie?
Rahat!
Alex! Hai să mergem!
Nu vrei să intri?
Dacă voiam să intrăm, n-aș spune să mergem.
Ne întoarcem la casă.
Da, doamnă.
Bună, dle Bellarie!
- Bună! - Am venit imediat ce ați sunat.
Mulțumesc.
- Știu că e târziu. - Glumiți?
După tot ce ați făcut pentru spital?
Mulțumesc.
V-ați ridicat. Sigur nu e comod.
Mai bine decât să aștept să mor.
- Îmi pare rău. - Așadar…
Care e situația mea?
Vreți adevărul?
Mi-am dorit vreodată altceva?
Nu e bine.
Vă pot arăta pe tabletă.
Spune-mi doar.
A progresat.
Mai rău decât era?
Și se mișcă repede.
Și nu aveți cum s-o încetiniți?
Am încercat totul.
Cât timp mai am?
Pot fi câteva săptămâni, poate o lună sau două.
Săptămâni?
Îmi pare rău.
Vezi tu…
ciudat e…
că nu mi-am dorit nicicând mai mult să trăiesc.
Aveți pentru ce să trăiți. Familia și noua soție.
Da.
E un motiv bun.
Soția mea, dorința de a le vedea fiilor mei reacția
la vederea ei și la schimbările pe care le va aduce.
Ce frumos!
Da.
Apropo de noua mea soție…
sora ei…
mi-a trimis asta.
Știi cum sunt copiii cu Internetul.
Cred orice.
M-am gândit să te uiți și tu.
A făcut niște cercetări online.
Un tratament pentru cancer în Italia.
De ce zâmbești?
Am mai văzut asta. Și dv. ați văzut.
V-am arătat locul ăsta când ne-am dat seama că n-avem soluții.
- N-am auzit. - Ați auzit. Și ați spus…
Ce anume?
Ați spus că vreți să muriți în patul dv.
Da, mi se potrivește răspunsul ăsta.
Dar…
uneori lucrurile se schimbă…
și vrei să trăiești.
E vorba despre medicina orientală.
Nu știu dacă v-ar ajuta cu ceva.
Am văzut niște pacienți
care și-au permis tratamentul și a avut rezultate.
Crezi că ar merita?
Întrebare e dacă dv. credeți că merită.
Știu că aveți dureri mari.
Poți să mă pregătești atât cât să ajung acolo?
Italia e mai aproape decât Thailanda. Au clinici în ambele țări.
Dar tot va fi un zbor lung.
Am avionul meu.
Sigur că aveți.
Asta ne ușurează treaba, dar tot e foarte riscant.
Ce altceva să fac? Să aștept să mor aici?
Cât de repede se poate aranja?
Acolo e dimineață. Pot să sun chiar acum.
- Mulțumesc, doctore. - Sigur, domnule.
Sylvie?
Rahat!
Bună!
Cât mai ai?
Cam 30 de minute.
Bine.
Totul bine?
Nu.
Ai trezit-o pe Sylvie?
Nu încă.
Stăteam și mă uitam cum doarme.
E atât de liniștită!
Știu.
O tot bag în rahaturi de astea.
N-ai băgat-o în nimic. O să fie bine. O să ieșim din…
Nu!
- Nu spune nimic de față cu el. - Nu spun!
Pentru că știi că ascultă.
Știu.
Dar plecăm de aici.
Da.
Dar trebuie să-l întrebi despre mașină.
Și despre chei.
Da.
Ai un plan?
Știi că am mereu unul.
Bine. Ne vedem când te întorci.
- Pa! - Bine.
Ia stați! Veniți aici.
Cu voi vorbesc. Ia veniți încoace! Repede!
Ce…
La ce vă uitați?
Nu vorbesc cu voi.
Grăbiți-vă!
Vă prefaceți că nu m-ați văzut?
Nu. Tocmai veneam să vă salutăm.
Și să râdeți!
De ce aș râde?
Ești așa o prefăcută!
Doamnă?
Îți mai permit o singură dată să-mi spui „doamnă”!
Știu că ți se pare amuzant, nu?
Nu. E o formă de respect.
Ba nu. Vorbeai despre vârsta mea.
Chiar deloc.
Te crezi așa sexy.
Continuă să trăiești, dacă poți.
Dnă Olivia, noi plecăm.
Tu să mă aștepți la intrare, da? Acolo.
Tu să dispari, javră!
Ești un rahat!
Și nu vei fi niciodată mai mult de atât!
Doar pentru că tu…
Pot avea mulți tineri ca tine.
Nu, chiar mai buni. Ai dat-o-n gard.
Dă-mi poșeta!
De jos. Nu mă pot apleca.
Vrei să-mi dai nenorocita aia de poșetă?
Trebuie să-ți cer de o mie de ori…
Du-te acasă cum știi!
N-ai să conduci mașina pe care ți-am cumpărat-o eu.
Nu în seara asta.
Să nu bați la ușa mea la noapte.
Dacă nu te sun eu.
Așteptați! Vin!
Tu…
Tu mă conduci acasă,
pentru că micuțul ăla m-a enervat.
Tinerii ăștia nenorociți nu sunt loiali.
Nu sunt loiali. Hai, du-mă acasă!
Dnă Bellarie, mă duce pe mine, așa că puteți veni cu noi.
Unde locuiești?
Locuiește în centru.
Vorbesc cu el!
Locuiesc în centru.
Chicago?
Da.
Și o conduci pe ea până în Indiana?
Da, doamnă.
Voi doi v-o trageți.
Și o să-i spun fiului meu.
- Nu e adevărat, doamnă. - Sigur că e. Taci!
Are șofer.
De ce ar avea nevoie de tine?
Roy mi-a concediat șoferul.
Taci! Ești o prefăcută…
Vreau să mă duci acasă, bine?
Fiindcă nemernicul ăla m-a enervat.
Știi ceva? Eu i-am luat mașina aia.
Dar jur că o să moară în ea.
Mă enervează. Ascultă, Mallory, ne vedem mâine.
Haide!
Nu, dră Bellarie, vă ducem împreună.
Da.
Prefăcuto!
Mulțumesc.
Îmi pare rău pentru Angel.
Da.
Știu ce-nsemna pentru voi.
Bine.
Nu mă ajuți, așa-i?
Bine.
De când ești șoferul lui?
De ceva vreme.
Dacă aș vrea să ies singură la o plimbare cu mașina,
ce ar trebui să fac?
Ei bine, eu…
Ce?
- N-am văzut pe nimeni să facă asta. - Cum adică?
Toate casele sunt pe drum privat.
Când ieși pe poartă, intri pe drumul privat, care e monitorizat.
Deci…
e ca o închisoare. Suntem blocate acolo.
N-aș spune asta.
Pentru că e mai sofisticat?
Zic doar că fac verificări pe drum.
Deci… eu și Kimmie nu putem merge cu mașina?
Vă vor urmări.
Avea dreptate. Suntem blocate.
Îți spun doar ce știu.
Cum știi atâtea, de ce a cerut Horace să fie ucis Angel?
Habar nu am.
Bine.
Dar pot să aflu.
Cum?
Agentul Trackson o să-mi spună.
Bine.
Sună-l.
Da.
Pe difuzor!
Înregistrați mesajul la semnal.
E căsuța vocală.
Tracks, sunt Alex. Sună-mă când primești asta.
Am o întrebare.
Sylvie.
- Sylvie, trebuie să te trezești. - Ce e?
Patul ăsta e atât de comod!
Știu, dar…
noi…
Ce e?
- Nu-mi zice că trebuie să plecăm. - Așa ar fi cel mai bine.
Deci asta e tot ce facem?
Vom fugi mereu dintr-o parte în alta?
Nu fugim.
- Cred... - Ce?
Spune-o!
Nu suntem în siguranță aici.
Bărbatul acela nu-ți va face rău.
- Nu îl cunoști. - Văd asta în ochii lui.
Sylvie.
Îl cunosc pe tatăl nostru vitreg și nu văd asta în ochii lui.
Nu cunoști viața asta.
De unde s-o cunosc dacă nu-mi povestești nimic?
Tot ce trebuie să știi e că trebuie să plecăm.
Nu plec nicăieri până nu-mi spui de ce să mă tem.
Sylvie, de ce îngreunezi situația?
Nu merg.
Nu sunt oameni buni. Înțelegi?
Am mai fost printre oameni răi.
Nu așa și nu ca ei.
N-am fost la club?
Voiau să pună bărbați să mă violeze.
Și îmi pare rău!
Deci…
Îmi datorezi adevărul. Nu mai sunt un copil.
Ce vrei să știi?
Nu face asta.
Spune-mi totul.
După ce m-a dat afară mama,
eu, Rain și Angel am fost prinși.
Vindeam droguri în aeroport și am fost prinși.
Polițistul care ne-a arestat
a zis că putem merge la închisoare sau putem lucra pentru el.
Am ales să lucrăm pentru el.
Ne-a pus să facem striptease,
să facem sex cu oameni,
tot felul de lucruri.
Unul dintre bărbații pentru care…
am lucrat…
e Roy.
Horace are un fiu pe nume Roy.
El e.
Nu, e însurat cu Mallory.
Voiai adevărul.
Continuă.
Lui Horace nici nu-i plac femeile.
Îi place Angel.
Venea la club, iar eu i-l duceam pe Angel.
Apoi Horace a venit cu ideea trăsnită să ne căsătorim
fiindcă nu voia să lase compania fiilor lui.
Deci nu e îndrăgostit de tine?
Sunt doar afaceri.
Nu, e o nebunie!
Nu!
Tu voiai să afli adevărul.
E o nebunie faptul că Angel l-a enervat atât de tare,
că Horace a cerut să fie ucis.
Ce?
Uite așa!
Și ar face la fel și cu noi dacă l-am enerva.
Nu pare genul ăla de om, Kimmie. Nu.
Mai ai atât de multe de învățat, surioară.
Ți-am pus bani în cont.
Împachetezi cât mai puține lucruri
și plecăm naibii de aici de îndată ce se întoarce Rain.
Ne-am înțeles?
- Da. - Șterge-ți lacrimile!
Ai vrut adevărul.
Ăsta e adevărul.
DEPARTAMENTUL DE POMPIERI CHICAGO
Alo?
Da!
- De asta m-ai sunat? - Te-am mai sunat.
Eram ocupat. Ce e?
- Fiul Delindei a trecut pe aici. - Fiul?
Da, e… Giovanni?
Nu știam că are un fiu.
Da, spunea că a lăsat un testament și că-și voia lucrurile.
De ce naiba avea testament javra aia?
Nu știu. Oamenii te mai surprind.
Ce voia?
Să intre în biroul ei.
- Nu l-ai lăsat, nu? - Normal că nu.
Bun!
Te dovedești a fi un bun soldat.
Așa sunt eu.
Ce a mai zis?
Că va veni cu un avocat.
Un avocat?
Află tot ce e de aflat despre puștiul ăla.
Am înțeles.
- Bine. - Bun.
Norman!
- Ce e? - E un dezastru.
Da? Bine.
Te-ai uitat la știri?
Au apărut deja?
E peste tot.
Ți-am zis să mă lași pe mine.
Știi cum procedez eu.
Da, o să continuăm să facem asta la nesfârșit.
Și o să obținem același rezultat.
Exact.
Haos.
Dacă asta e tot ce ai de spus, trebuie să mă odihnesc.
Știi…
să speri că…
Ce să fac?
Să sperăm că vom reuși să rezolvăm.
Așa va fi.
Ești sigur?
Jules, spre deosebire de tine, eu știu să-mi fac treaba, da?
Sper.
Dar știi că clubul e pe numele Delindei, nu?
Și?
A venit fiul ei.
Bine.
Vrea să-l vândă.
Cui?
Nu contează. Nu ne putem implica.
Du-te și vorbește cu el.
Știi să fii convingător.
Norman, hai să…
Totul e în ordine.
- Te sun înapoi. - Închide!
Ce e?
- L-au împușcat pe Angel. - Ce?
Da, era într-o stație de autobuz și l-au împușcat.
- Cine? - Nu știu.
E mort?
Ce?
Rahat! Și îmi spunea să fug.
Cum adică? Trebuie să te scoatem de aici.
Eu…
Nu știi de ce anume fugea. Oamenii ăștia sunt periculoși.
- Da, dar noi nu… - Nu.
Spunea că vor veni aici, deci trebuie să plecăm.
- Nu mă asculți! - Stai!
Trebuie să plecăm acum.
Chiar e mort?
Să mergem.
Am murit?
Dacă… ce?
Am murit?
Nu.
Îmi pare rău.
Pentru ce?
Am pus să te ucidă.
Cum?
- Deci chiar ești un înger. - Ce-ai zis?
- Angel? - Da, omule, ce-ai spus?
Nu știu cu ce te-au injectat.
Ce naiba se întâmplă? Cum ești aici?
Nu, ce-ai zis despre moartea mea?
Nu știu despre ce vorbești. Ce…
Cum de ești aici?
La dracu' cu asta!
Nu, stai. Dacă ieși pe ușa aia, ești mort.
Vrei să spui că ai cerut să fiu ucis? Tu ai fost?
Nu.
Tocmai ai spus-o.
Ce spui de fapt?
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu, spune-mi tu!
Frate, nu fac asta. Spune-mi.
Eram în stația de autobuz și am fost atacat.
A căzut cineva peste mine și am făcut pe mortul.
- Rahat! - Tocmai ai spus că tu ai făcut-o.
Mi-au spus să le dau pe cineva
ca să o scap pe Kimmie.
Și m-ai dat pe mine.
Nu știam cine e acel cineva.
Ce căutai în închisoare?
Eram lângă mașină și m-au arestat.
Am înțeles.
Deci le-ai dat undă verde să mă ucidă.
M-am bâlbâit?
Bine.
Dacă ieși pe ușa aia și te găsesc,
ești mort.
Mai bine rămâi cu mine până rezolv totul.
Până le dau pe altcineva.
Îi urmăresc pe fiul meu și pe mama lui. Nu rămân aici.
N-o să se atingă de ei. Te cred mort.
- Sigur? Jules i-a amenințat. - Jules?
Da, a amenințat că-i ucide.
Unde sunt?
Nu știu. Nebuna aia nu mă ascultă.
Ce să fac?
Bine, dă-mi adresa ta. Acum!
Ești sigur?
N-avem mult timp. Haide!
O am pe telefon. Pot folosi încărcătorul?
Îmi întinzi o cursă?
E un încărcător.
E o mașină foarte frumoasă.
Mulțumesc, doamnă.
Cât a costat?
E luată în leasing.
Ăsta nu e un răspuns.
N-a costat prea mult, dnă.
Minți.
Te plătim prea bine.
Am și alți clienți, doamnă.
Da. În fine.
Mi-aș dori ca Charles, fiul meu,
să fie așa puternic ca tine.
Bine.
Nu știu când naiba a devenit gay.
Cum e la biserică?
Încerci să fii amuzantă?
- Nu, eu doar… - Ce anume?
Mă întrebam doar.
Încerci să fii amuzantă.
Nu, deloc.
Am fost cândva ca tine.
Mă îmbrăcam elegant în fiecare zi la birou.
Eram trăsnet, fată!
Dar tu…
Așteaptă și ai să vezi.
Bine.
Mă descurc eu.
Da.
Bine.
Am ajuns acasă la dv.
Știu că asta e casa mea, Mallory.
Noapte bună!
Noapte bună.
Ce fel de bărbat…
Ce fel de bărbat ești
dacă nu conduci o femeie până la ușă?
Hai, scoate-ți dosul din mașină!
Deschide-mi portiera. Fii un gentleman!
Gentleman!
Du-te cu ea.
Vă conduc eu.
A zis că mă conduce.
Da, și chiar asta o să facă.
Ce scorpie beată! Băga-mi-aș!
Vă țin.
Știți care e cheia?
Cu rahatul ăla nu deschizi ușa asta. Hai prin spate.
Cu cheia asta sigur se deschide ușa din spate?
De ce ți-e așa greu să deschizi uși?
- Ai probleme cu deschiderea ușilor? - Am reușit.
- Poftiți. - Da, bine.
Bine, doamnă, o să…
Nu!
Un gentleman conduce o doamnă până la capăt.
Haide! Închide ușa.
Intră.
Sunteți în casă acum. Vă doresc noapte bună!
Vino mai aproape.
Haide! N-o să mușc.
Poftiți cheile, doamnă.
În sfârșit ai găsit-o pe cea de la ușa aia.
Cheia ta deschide și alte uși?
E bine așa.
Umple-l, te rog.
Salut!
De ce te dai mereu la mine?
- Eu… - N-ai mai vorbit cu mine.
De câte ori vin pe aici, mă ții la distanță.
- Vrei să-ți spun adevărul? - Vorbește ca să aud cum minți.
Încercam să te jefuiesc.
Acum spui adevărul.
Apoi m-am întrebat de ce să te jefuiesc
când pot obține ce vreau în schimbul a ce-ți dorești.
Am putea fi prieteni.
- Crezi că plătesc pentru așa ceva? - Da, pentru ce am eu de dat.
Ești ca oricare altul de aici. Pa!
Bine, păi…
încearcă asta și zi-mi!
Încerci să mă jefuiești, apoi îmi dai să consum ceva?
Direct din Columbia. E curat!
Cum ai pus mâna pe asta?
Ce? Sunt jumătate columbian.
Da, iar eu sunt jumătate indian. Vezi părul ăsta?
- Doamne! - Fac cinste!
Încearcă tu primul.
Bine. Hai la baie.
- Ne vedem acolo. - Bine.
Rahat!
- De ce trebuie să plecăm? - Nu vorbesc despre asta.
Ți-am făcut deja bagajul, așa că…
Nu-ți mai face griji. Ia-ți lucrurile!
Kimmie, poți să te relaxezi puțin?
Nu începe cu mine!
- Trebuie să vorbim… - Nu vorbim!
- Vreau să plec. - Calmează-te!
Nu. Pentru ce?
- Gândește-te la sora ta! - La ea mă gândesc!
De asta plec de aici.
- Uită-te la fața ei! - I-am spus!
I-am povestit!
Ce anume?
Totul.
Vrea să se maturizeze, așa că i-am spus totul. Știe.
De ce te așezi, Rain?
O verific pe sora ta. Lasă-mă în pace!
Sylvie, ești bine?
Da.
Nu-mi pasă de nimic. Va fi bine!
Ce a spus de mașină?
Răspunde-mi!
Că putem ieși pe poartă, dar cu drumul privat va fi mai greu.
Vezi? Încă ne urmăresc.
Știu, bine? Ai dreptate.
Dacă l-a ucis pe Angel, crezi…
Știu, Kimmie. Fir-ar să fie!
Atunci de ce stai așa liniștită? Ce facem?
- Ce facem? A… - Kimmie!
Calmează-te!
Calmează-te. Respiră!
Lasă-mă să mă gândesc!
A zis că mai sunt mașini în garaj,
așa că putem lua noi una.
Și cum luăm o mașină? Unde sunt cheile?
Sunt în mașină.
- Ești sigură? - Da.
Bine, Kimmie, doar…
hai să ne gândim puțin, iar apoi să ne furișăm de aici.
Dar trebuie să te calmezi, Kimmie. Așază-te!
Ia o pauză.
Sunt încă afară.
Ia loc!
Mă bucur că v-am adus acasă în siguranță.
Auzi! Vino aici!
Știi, tu… Ești înalt.
Da, doamnă.
Cât de înalt ești?
Am 1,95 m, doamnă.
1,95 m!
Lungimea e pe măsura înălțimii?
Doamnă?
Ascultă!
Am avut parte de mulți uriași ca tine,
dar nu aveau cu ce să se laude.
Vreau să știu ce ai tu. Lasă-mă…
Stai! Lasă mâinile jos! Vreau să verific.
Vreau să te încerc în seara asta.
Da!
- Doamnă, plec. - Stai!
Haide!
Dumnezeule!
Da! Vrei ceva de băut? De ce nu rămâi să bei ceva?
Doamnă, vă spun noapte bună.
Eu nu vreau să-mi spui noapte bună.
Nu sunt pregătită pentru asta.
Bine.
Ce mama naibii îi ia atât?
Vreau să mă uit la tine.
De ce mă ții…
Mă tragi spre tine?
Asta îmi place.
- Da, îmi place! - Doamnă.
Da!
Doamnă Olivia…
Bună!
Iarăși asta!
Ea ce caută aici?
Așteptam singură afară.
Așteaptă.
- Nu. O să mergem. - Da.
Trebuie să fiu la birou dimineață.
Am spus…
- Plecăm! - Da.
Crezi că nu știu cine ești.
Noapte bună!
Dar știu cine ești.
Pa! Varney, deschide-mi ușa!
Știu exact cine ești?
Pa, Mallory!
Oricum nu-l voiam pe ăsta.
- Mersi că m-ai scos de acolo. - Nicio problemă.
Rahat!
- Haide! - Haide.
Cu calm!
- Plecați undeva, doamnă? - Da.
Facem o excursie ca fetele.
- Poți urca? - Sigur.
- Vă duce Alex. - Nu.
Nu e cazul.
Nu, insist.
Să-ți spun ceva.
Deschide poarta aia sau trec prin ea!
Doamnă, poarta e din fier!
Crezi că mă joc? Pune-mă la încercare!
În mașină!
Puneți-vă centurile!
- Oprește farurile. - Nu știu cum.
Nu-l lovi!
Mai repede!
Cine e? Nu văd.
- Oprește! - Oprește, Kimmie!
Oprește!
Nu!
- Stai! - Nu!
- Kimmie, oprește! - Nu, trebuie să plecăm de aici!
Cine e?
Nu!
O să ne omoare?
Pleci undeva, Kimmie?
Subtitrarea: Linda Pricăjan buie să plecăm de aici!