När du avvisade mig trodde jag att det var nåt fel på mig.
Men du spelar för det andra laget.
Jag har hittat ett ställe
som har vårdat cancerpatienter med stora framgångar.
Rain, du måste hjälpa mig att få Sylvie härifrån.
Är du säker på det?
-Angel är död. -Varför det?
Jules sa att ordern kom från mr Bellarie.
Finns det några spår som leder till mig?
Nej. Jag svär.
Han glömde sitt skrin.
Har du pengar?
Tackar.
-Hallå. -Trettio dollar.
Mamma äger stället.
Det skiter jag i. 30 dollar.
-Vet du vem jag är? -Det kvittar.
-Jag tänker inte pröjsa. -Då kan du gå.
-Jag… -Vad händer?
-Läget? Minns du mig? -Nej.
Delindas son.
Okej. Visst.
Du minns alltså.
Vagt. Vad fan vill du? Vad gör du här?
Jag måste in på kontoret.
-Va? -Jag måste in på kontoret.
-Varför det? -Hon har dött.
Jag hörde det. Vad har det med saken att göra?
-Tack för sympatin. -Branschen är hård. Jag har tur som lever.
-Vad vill du? -Vi hittade testamentet.
Det finns säkert mer att hämta.
Jag behöver alla hennes dokument.
-Kom tillbaka på dagtid. -Jag försökte.
Då får du försöka igen. Vi är upptagna.
-Jag går in. -Nej.
-Släpp! -Hör på.
Lyssna på mig. Du gör mig förbannad.
Ta och lugna ner dig, och stick härifrån.
-Försvinn. -Jag ska hämta min advokat.
Adeline, är allt bra? Vad är det?
Chaparrita, se på mig.
-Vad har hänt? -Jag är så less på det här.
-Jag vill inte dansa ikväll. -Jag vet.
Jag är ledsen, men…
…vi får bara stå ut tills vidare.
Du. Okej?
Vi kommer aldrig härifrån.
Vi kommer aldrig slippa Jules.
Jag vet, men vi måste kämpa på ett tag till.
Bara ett litet tag till. Jag lovar.
Du, jag lovar.
Vad fan sysslar ni med? Sätt igång och jobba.
Sätt fart!
Ja!
-Vilka brudar! -Här!
Ja!
-Hörru. -Vad…
-Han är tillbaka. -Vem?
Han som hade den gula Lambon.
Jag kastade ut honom en gång.
-Vi måste prata om honom. -Vad är det med honom?
Vet du att han är rik?
-Rik nog för den bilen? -Ja.
Salvo körde den när han blev skjuten.
-Var det han? -Ja.
Jag följde efter honom, så jag har hans adress.
-Vad menar du? -Han bor fint.
Än sen?
Vi kan ta honom.
-Du kan inte ta nån. -Vad ska vi göra, då?
Låta Jules ta alla pengar?
Jag ser inget och jag vet inget. Ta pengarna och gå hem, som jag.
-De tar hälften. -Det vet du inte.
Du vet hur det funkar. Du har tydligen rånat gamla tanter.
Vi kan ta honom. Jag vet det.
Kolla. Han är ju blåst.
Dra inte in mig i det.
Han har ett kassaskåp och han är stenrik. Jag behöver bara en utkik.
Nej, glöm det.
Okej, hör på.
Om jag får honom att ta med mig hem
och fixar detaljerna… Kan du överväga det?
Jag vill ha bilder, videor och larmkoden.
Jag fixar det.
Om du fixar allt det ska jag tänka på saken.
-Okej, bara du och jag. -Okej.
-Sätt fart nu, för fan. -Jag ska jobba på det.
Jag behöver en stund, sa jag. Stäng.
Hej.
Jag går runt här i huset.
-Det är lite läskigt nattetid. -Jag kan tänka mig det.
-Är du på klubben? -Jag kom precis fram.
Du låter konstig.
-Det är nåt jag måste berätta. -Vad?
Men…
Få inte panik nu, okej?
Vad är det?
Angel är död.
Va?
Ja.
Vänta nu. Vad…
-Vad hände? -Jag vet inte.
Jag hörde Alex prata om det.
Jag visste att vi inte kunde lita på honom.
Ja, men han har försökt bevisa sig.
Och? Lita inte på honom.
Det gör jag inte. Men hör på.
Han vill visa att han är på vår sida,
så han pratade med Trackson som sa att han hade dödat Angel.
Assistent Trackson?
Ja.
Och Kimmie, det är en sak till.
-Snälla, gå inte i taket nu. -Vad fan är det mer? Hur ska låta bli?
Ta ett djupt andetag. Kan du göra det?
Vad är det?
Trackson sa att ordern kom från Horace.
Okej?
-Vad tänker du? -Inget. Det är lugnt.
Du ljuger. Vad tänker du? Jag känner dig.
Om du nu känner mig så väl kan du tala om vad jag tänker.
-Du tänker sticka. -Klart som fan.
Jag ska väcka Sylvie och dra härifrån.
Gå inte i taket, sa jag.
Om Horace gav ordern, så skiter han i oss.
Han var galen i Angel.
-Var han verkligen det? -Ja.
Han bryr sig inte ett skit om oss. Vi står på tur.
-Jag drar. -Men vi vet inte säkert. Jag menar…
Fan, Rain. Försök tänka på nåt annat än pengarna!
Okej? Jag tänker inte låta min syster stanna här.
Jag fattar. Jag kommer tillbaka, så snackar vi.
Jag tänker dra.
-Vänta lite, Kimmie. -Inte en chans.
-Vänta på mig, så kan vi… -Du vill bara få mig att stanna.
Nej, jag vill bara prata med dig först.
-Då får du komma hit på en gång. -Kimmie, vänta…
-Annars får vi höras sen. -Kimmie?
Fan också.
Alex!
Kom, nu åker vi.
Ska du inte gå in?
Då hade jag inte sagt "nu åker vi". Vi ska tillbaka till huset.
Okej.
Hej, mr Bellarie.
-Hej. -Jag kom så fort jag kunde.
Tack.
-Jag vet att det är sent. -Skojar du?
Efter allt du har gjort för sjukhuset?
Tack.
Du sitter upp.
Det kan inte vara bekvämt.
Att ligga och vänta på döden är värre.
Jag beklagar.
Jaha…
Hur är det med mig?
-Vill du höra sanningen? -Har jag nånsin velat höra nåt annat?
Det ser inte bra ut.
Jag kan visa dig på surfplattan.
Berätta bara.
Den har framskridit.
Är det värre än förut?
Ja, och det går snabbt.
Finns det inget du kan göra för att sakta ner det?
-Vi har försökt med allt. -Hur lång tid har jag kvar?
Några veckor, kanske en månad eller två.
-Veckor? -Jag beklagar.
Vet du…
Det är lustigt.
Jag minns inte att jag ville leva så här mycket förut.
Du har mycket att leva för.
-Din familj, din nya fru. -Ja.
Det är en anledning att leva.
Att min nya fru ska få se mina söners ansikten varje dag
när de välkomnar henne och allt hon för med sig.
-Det är fint. -Ja.
På tal om min fru…
Hennes syster…
Hon skickade det här.
Du vet, ungar och internet…
De tror på vad som helst.
Men du kanske kan ta en titt.
Hon läste på om det på nätet.
Nån cancerbehandling i Italien.
Varför ler du?
Jag har sett det här förut.
Det har du också.
Jag visade dig det när jag förstod att vi inte kunde göra nåt mer här.
-Det uppfattade jag inte. -Jo, faktiskt. Du sa…
Vad?
Du sa: "Om jag nu ska dö vill jag dö i min egen säng."
Ja, det låter likt mig. Men…
…ibland händer det nåt som…
…får en att vilja leva.
Det här är österländsk medicin. Jag vet inte om det kan hjälpa dig.
En del patienter som haft råd att åka dit har blivit hjälpta.
Tror du att det är värt det?
Frågan är snarare: Tycker du att det är värt det?
Jag vet att du har ont.
Kan du lappa ihop mig så att jag hinner ta mig dit?
Det är närmare till Italien än till Thailand.
Men det är långt att flyga oavsett.
Jag äger ett plan.
Självklart.
Det underlättar, men det är ändå riskfyllt.
Vad ska jag annars göra? Dö här?
Hur snart kan du ordna det?
Det är tidigt på dagen där. Jag kan ringa direkt.
Tack, doktorn.
Ja, sir.
Sylvie?
Fan.
Hej.
Hur långt bort är du?
En halvtimme.
-Okej. -Är du okej?
Nej.
-Har du väckt Sylvie? -Inte än.
Jag sitter och ser på när hon sover.
-Det ser så fridfullt ut. -Jag vet.
Nej, jag drar in henne i den här skiten hela tiden.
Du har inte dragit in henne i nåt. Det ordnar sig. Vi kan…
Nej.
-Säg inget inför honom. -Det ska jag inte.
Du vet att han lyssnar.
Jag vet.
Vi ska ta oss härifrån.
Ja.
Men du måste fråga honom om bilen.
Och nycklarna.
Ja.
Vet du hur du ska göra?
Klart att jag gör.
Okej. Vi ses när du är tillbaka.
-Hej då. -Okej.
Hallå! Vänta! Kom hit!
Hör ni dåligt? Kom hit! Skynda er på!
Vad glor ni på? Jag pratar inte med er.
Skynda på nu!
Försöker ni låtsas som att ni inte har sett mig?
Nej, vi… Jag skulle komma och säga hej då.
Och skratta.
-Varför skulle jag skratta? -Du är så jävla fejk.
Ma'am?
Du skulle bara våga kalla mig det en gång till.
Du tycker att det här är roligt, eller hur?
Nej. Jag vill visa respekt.
Nej. Du syftar på min ålder.
Nej.
Du tror att du är så jävla het.
Lev på du, om du kan.
Miss Olivia, vi ska gå nu.
Ni väntar på mig vid entrén. Där borta.
Kila iväg nu, din subba.
Du är en nolla.
Det kommer aldrig bli nåt av dig.
Bara för att du…
Jag kan få andra ynglingar som dig.
Nej, som är bättre än dig, för du har halkat efter.
Ge mig min handväska.
Här nere. Jag når den inte.
Ge mig den jävla handväskan!
Fan, måste jag säga till hundra jävla…
Du kan ta dig hem själv,
för du tar inte bilen som jag köpte till dig.
Inte ikväll.
Och kom inte och knacka på min dörr ikväll.
Om jag inte ringer dig.
Vänta, sa jag! Jag kommer.
Du…
Du får köra hem mig, för den där jäveln gjorde mig sur.
De där unga jävlarna med stor kuk är inte lojala.
De är inte lojala.
Du måste köra hem mig.
Han ska köra hem mig, så du kan åka med oss.
Var bor du?
Han bor i centrum.
Jag pratar med honom.
Jag bor i centrum.
I Chicago?
Ja.
Och du ska köra henne ända till Indiana?
Ja.
Ni knullar.
Det tänker jag tala om för min son.
-Så är det inte. -Jodå, så är det.
Hon har en chaufför.
-Vad ska hon med dig till? -Roy gjorde sig av med min chaufför.
Håll käften. Du ljuger som en jävla…
Jag vill att du kör hem mig, för den där jäveln gjorde mig sur.
Och det var jag som köpte bilen till honom.
Men jag lovar. Han kommer att dö i den.
Han gjorde mig sur… Mallory, vi ses imorgon.
Kom nu.
-Nej, vi följer med båda två. -Ja.
Din falska jävla…
Tack.
Jag är ledsen för Angel.
Ja.
-Jag vet att han betydde mycket för er. -Okej.
Jag får inget gratis, va?
Okej.
Hur länge har du kört honom?
Ett tag.
Och om jag vill ta en åktur på egen hand…
Hur gör jag då?
Tja, jag…
Vad?
-Jag har inte sett nån göra det. -Vad menar du?
Husen ligger längs den privata vägen.
Man måste ta den till grinden, och den är övervakad.
Så…
…det är som ett fängelse. Vi är fast där.
Inte riktigt.
För att det är mer sofistikerat?
Jag säger bara att de stoppar folk längs vägen.
Så Kimmie och jag kan inte ta en åktur?
Då följer nån efter er.
Hon hade rätt. Vi är fast.
Jag berättar bara vad jag vet.
Du vet ju så mycket. Varför ville Horace döda Angel?
Jag vet inte.
Okej.
-Men jag kan ta reda på det. -Hur då?
Trackson kan berätta det.
Okej.
Ring honom.
Visst.
Högtalaren.
-Spela in meddelandet efter tonen. -Röstbrevlådan.
Tracks, det är Alex. Ring mig när du kan. Jag har en fråga.
Sylvie.
-Du måste vakna. -Va?
Jag vill inte… Sängen är så skön.
Jag vet, men…
…vi…
Vad är det?
-Säg inte att vi måste ge oss av. -Sylvie, det blir bäst så.
Kommer det att vara så jämt?
Ska vi bara fly hela tiden?
Nej, vi ska inte fly.
-Jag tycker bara… -Vad? Säg det bara.
Vi är inte säkra här.
Han kommer inte att göra dig illa.
Du känner honom inte.
-Jag kan se det i hans ögon. -Sylvie…
Jag känner vår styvfar,
och jag ser inget sånt i hans ögon.
Du vet inget om det här livet.
Hur jag göra det när du inte berättar?
Du behöver bara veta att vi måste ge oss av.
Säg vad jag ska vara rädd för först.
Varför måste du göra det så svårt?
Jag går ingenstans.
De är inga bra människor. Okej?
Jag har varit bland dåliga människor förr.
Inte så här. Inte såna som de.
Jag var ju på klubben.
De ville låta männen våldta mig.
Jag är ledsen.
Så…
Du är skyldig mig sanningen. Jag är inget barn.
Vad vill du veta?
Gör inte så.
Berätta allt istället.
När mamma kastade ut mig råkade Rain, Angel och jag i knipa.
Vi skulle sälja droger på en flygplats men åkte fast.
Polismannen som grep oss
sa att vi kunde välja mellan fängelse och att jobba för honom.
Vi valde att jobba för honom.
Så vi fick strippa
och ha sex med folk. Allt möjligt.
En av männen som jag…
…jobbade för…
…var Roy.
Horace har en son som heter Roy.
Han är det.
Nej, vänta. Han är gift med Mallory.
Du ville höra sanningen.
Fortsätt.
Horace gillar inte ens kvinnor.
Han gillar Angel.
Han kom till klubben och jag såg till att han fick träffa Angel.
Sen kom Horace på den galna idén att gifta sig med mig
för att hans söner inte ska få företaget.
Så han är inte kär i dig?
-Det här är affärer. -Nej, det är ju helt galet.
Nej.
Du ville höra sanningen.
Det galna är att Angel måste ha gjort honom sur,
för Horace lät döda honom.
Va?
Bara så där.
Han lär göra samma sak mot oss om vi gör honom sur.
Men han verkar inte vara den sortens man.
Du har så mycket att lära. Okej?
Jag har satt in pengar på ditt konto.
Packa det nödvändigaste, bara det du måste…
…så sticker vi härifrån när Rain är tillbaka.
Förstår du?
Ja.
Torka bort tårarna.
Du ville höra sanningen.
Det är sanningen.
Hallå?
Hallå.
-Vad vill du? -Jag ringde förut.
Jag var upptagen. Vad är det?
-Delindas son var här. -Hennes son?
-Ja, typ…Giovanni? -Jag visste inte att hon hade en son.
Jo. Hon hade skrivit ett testamente och han ville ha sitt.
Varför hade hon ett testamente?
-Jag vet inte. Folk förvånar en. -Vad ville han, då?
Han ville komma in på hennes kontor.
-Släppte du in honom? -Nej, för fan.
Bra.
Du visar återigen att du är en bra soldat.
Absolut.
Vad sa han mer?
Han skulle komma tillbaka med sin advokat.
En advokat?
Se till att kolla upp honom noga.
Jag fixar det.
-Bra. -Okej.
Norman.
-Vad? -Det här är stökigt.
Ja. Visst.
Har du sett nyheterna?
-Är det med där? -Det är överallt.
-Wow. -Jag kunde ha fixat det.
Du vet hur jag funkar.
Ja. Vi ska visst göra samma sak om och om igen.
Med samma resultat.
Exakt. Kaos.
Om det var allt, så måste jag hem och sova.
Vet du…
-Bäst för dig att… -Vadå?
Bäst för oss att det här knyter ihop säcken.
Det gör det.
Är du säker?
Jules, till skillnad från dig vet jag hur man löser saker.
Jag hoppas det.
Du vet väl att klubben är i Delindas namn?
Och?
Hennes son var där.
Okej.
Han vill sälja den.
Till vem då?
Det kvittar. Vi måste hålla oss borta.
Prata med honom, då.
Du vet hur man övertygar folk.
Norman, låt…
Jag ringer upp dig.
Vad är det?
-De sköt Angel. -Va?
Han stod vid en busshållplats och de sköt honom.
-Vilka då? -Jag vet inte.
Är han död?
Va?
Fan, han sa åt mig att sticka.
Vad menar du? Då måste vi härifrån.
Jag…
Nej. Du vet inte vad han flydde ifrån. De är farliga.
-Ja, men vi kan inte… -Nej.
Han sa att de var på väg hit, så vi måste dra.
-Hörru, lyssna på mig! -Vänta!
Yolanda, vi måste gå.
Är han verkligen död?
Kom nu.
Är jag död?
Är du… Va?
Är jag död?
Nej.
Jag är hemskt ledsen.
För vadå?
Att jag lät döda dig.
Va?
-Du är en riktig ängel. -Nej, vad sa du?
-Angel. -Vad sa du?
Vad har de pumpat i dig egentligen?
Vad fan är det här? Hur kan du vara här?
Nej, vad sa du om att låta döda mig?
Jag vet inte vad du pratar om. Vad…
Hur kan du vara här?
-Nu skiter jag i det här. -Om du går ut genom den där dörren dör du.
Menar du att du tänkte låta döda mig? Var det du?
-Nej. -Nyss sa du att det var du.
Hur ska du ha det?
-Vad hände? -Jag vet inte. Säg det du.
Lägg av nu. Berätta.
Jag var vid busshållplatsen och blev beskjuten.
Men nån föll över mig, så jag spelade död.
Jävlar.
Du sa att du låg bakom det.
De sa att jag måste offra nån
för att rädda Kimmie.
Och du gav dem mig?
Jag visste inte att det var du.
-Varför var du på häktet? -Jag var vid bilen och blev gripen.
Okej.
Du sa alltså att det var okej att döda mig.
Stammade jag?
Okej.
Men om du går ut nu och de får syn på dig…
…så dör du.
Stanna här tills jag har rett ut det.
Eller kan peka ut nån annan.
Nej. De är ute efter min son och hans mamma. Jag måste gå.
De rör dem inte. De tror att du är död.
-Är du säker på det? Jules hotade dem. -Jules?
Ja, han hotade att döda dem.
Var är de?
Jag vet inte. Subban vägrar lyssna på mig.
Vad ska jag göra?
Ge mig din adress. På en gång.
-Är du säker? -Vi har ont om tid. Sätt fart.
Jag har dem i telefonen. Får jag låna din laddare?
Försöker du lura mig?
Med en laddare?
Vilken fin bil.
Tack.
Vad kostade den?
Den är leasad.
Det var inget svar på frågan.
Det kostar inte så mycket.
Du ljuger.
Vi betalar dig för mycket.
Jag har fler klienter.
Visst. Säkert.
Jag önskar att min son Charles
var lika stark som du.
Okej.
Jag vet inte varför den där pojken blev bög.
Hur går det med kyrkan?
Försöker du vara lustig?
-Nej, jag… -Vadå?
Jag undrade bara.
Du försöker vara lustig.
Nej, inte alls.
Jag var som du förr.
Uppklädd till tänderna varje dag när jag kom till kontoret.
Jag var grym.
Men du…
Vänta du bara.
Okej.
Jag har koll på det här.
Ja.
Visst.
Vi är framme hos dig nu.
Jag vet var jag bor, Mallory.
Okej. Ha en bra kväll.
God kväll.
Men vad… Vad är du för man…
Vad är du för man
om du inte ens följer en dam till dörren?
Kom igen, upp med dig.
Öppna dörren åt mig. Var en gentleman.
-En gentleman. -Följ henne in.
Jag kommer.
Han kommer, sa han.
Ja, snart kommer han ännu mer.
Vilken fyllekaja. Vad fan?
Så där.
Vilken nyckel är det?
Det där funkar inte. Vi går runt till baksidan.
Kom, vi går runt.
Är du säker på att nyckeln passar?
Hur kan det vara så svårt att öppna en dörr?
-Tycker du att det är svårt? -Det går bra.
-Så där. -Okej.
-Då så. Jag ska… -Nej!
En gentleman hjälper en dam ända in.
Kom igen. Stäng dörren.
Kom in.
Nu är du hemma. Ha en trevlig kväll.
Kom närmare.
Kom igen. Jag bits inte.
Här är nycklarna.
Du hittade äntligen rätt nyckel.
Öppnar din nyckel fler dörrar, tro?
Det där är bra.
Fyll på åt mig, sötnos.
Hallå!
Varför är du alltid på mig?
-Jag är bara… -Nej, du har aldrig pratat med mig förut.
Nu beter du dig som om vi är tajtare än dina kallingar.
-Vill du veta sanningen? -Visst, ljug på du.
Jag tänkte råna dig.
Nu talar du sanning.
Men sen tänkte jag: "Varför ska jag råna honom
när vi kan ge varann det vi vill ha?"
Vi kan bli vänner.
-Måste jag betala för det? -Du kommer att vilja betala för det.
Du är precis som alla andra här. Gå nu.
Okej, men…
…testa det där.
Du skulle råna mig och nu vill du att jag testar nåt?
Det är colombianskt. Rent.
Hur fan fick du tag i det?
Vadå? Jag är halvcolombian.
Visst, och jag är halvindier. Titta på de här fjunen.
-Herregud. -Jag bjuder.
Jag testar om du testar först.
Okej. Vi går till toaletten.
-Vi ses där. -Okej.
Fan.
-Varför måste vi ge oss av? -Jag vill inte prata om det.
Jag har redan packat åt dig, så…
Så det är lugnt. Ta dina grejer bara.
Kan du lugna ner dig lite?
Börja inte nu!
-Vi skulle prata… -Nej.
-Jag vill komma iväg. -Lugna dig.
Nej. Varför det?
-Tänk på din syster! -Det är ju det jag gör!
Just därför ska vi härifrån!
-Titta på henne. -Jag berättade.
Jag berättade.
Berättade vadå?
Allt.
Hon ville vara vuxen, så jag berättade. Hon vet.
Varför sätter du dig?
Jag tittar till din syster. Låt mig vara.
Sylvie, är du okej?
Visst.
Strunta i det. Hon klarar sig.
Vad sa han om bilen?
Svara mig.
Han sa att det är svårt att ta sig bort från den privata vägen.
-Där ser du. De övervakar oss. -Jag vet. Du har rätt.
-Om han dödade Angel, så… -Jag vet, Kimmie. Vad fan?
Varför sitter du bara där, då? Vad ska vi göra?
-Vad ska vi göra? Han är… -Kimmie! Lugna dig!
Lugna dig. Andas.
Låt mig tänka.
Han sa att det står fler bilar i garaget.
Vi kan ta en av dem.
Okej, men hur gör vi det? Var är nycklarna?
Nycklarna sitter i.
-Är du säker? -Ja!
Men du måste sansa dig lite.
Sen kan vi smyga ut härifrån.
Du måste lugna ner dig.
Sätt dig.
Ta en stund.
De är kvar där ute.
Sätt dig.
Vad skönt att vi kunde hjälpa dig att komma hem ordentligt.
Hörru! Kom hit.
Vet du… Du är lång.
Ja.
Hur lång är du?
Jag är 195 cm.
195 cm.
Matchar mattan gardinerna?
-Ursäkta? -Hör på.
Jag har haft flera stora killar som dig,
men de har inget att komma med.
Jag vill veta vad du har. Låt mig…
Stå still. Ta ner händerna. Jag vill bara kolla…
Jag vill spana in dig.
Ja!
-Jag går nu. -Vänta.
Kom igen.
Jisses.
Ja. Du kan väl stanna och ta ett glas?
Ma'am, jag säger god kväll nu.
Men jag vill inte att du säger god kväll.
-Jag är inte redo för det än. -Okej.
Vad fan är det som tar sån tid?
Jag vill bara titta på dig…
Varför håller du i mina…
Försöker du dra mig till dig?
Det gillar jag.
-Ja, det gillar jag. -Ma'am…
Ja, ja.
Miss Olivia…
Hej.
Här kommer satkärringen.
Vad gör hon här?
Jag väntade där ute ensam.
Vänta, då.
-Nej. Vi ska gå nu. -Ja.
Jag ska jobba imorgon, så vi ska gå.
Jag sa…
-Vi går nu. -Ja.
Du tror att jag inte vet vem du är.
God kväll.
Men jag vet vem du är.
Hej då. Öppnar du dörren, Varney?
Jag vet vem du är.
Hej då, Mallory.
Jag ville ändå inte ha honom.
-Tack för hjälpen. -Inga problem.
Fan.
-Kom. -Skynda på.
-Hej. -Var lugn.
-Ska ni nånstans? -Ja.
Vi ska iväg på en liten resa.
-Hoppa in. -Inga problem.
-Alex får köra er. -Nej.
Det behövs inte.
Jag insisterar.
Lyssna nu. Om du inte öppnar grindjäveln kör jag igenom den.
Grinden är gjord av massivt järn.
Tror du att jag bluffar? Testa mig bara.
Hoppa in.
Ta på dig bältet.
-Du måste släcka lyset. -Hur då?
Kör inte på honom!
Gasa.
Vem är det? Jag ser inte.
-Bromsa! -Stanna, Kimmie!
Stanna!
Nej!
-Stanna! -Nej!
-Du måste stanna! -Nej, vi ska ta oss härifrån!
Vem är det?
Nej!
Ska de döda oss?
Ska du nånstans, Kimmie?
Undertexter: Love Waurio