Fan!
Fan också.
Fan!
-Assistent Alex? -Ja.
Är det hans verk?
Säg att jag är lojal.
Sylvie, va?
-Jag kan lära dig att rida. -Okej.
Jag heter Kimmie, men ni ska kalla mig mrs Bellarie.
-Alla aktieägare är här. -Jag vill att han visar mig.
Släpp henne!
Herregud!
Herregud.
-Vad fan? -Är han död?
-Jag vet inte! -Är han död?
Än sen? Han höll på att våldta dig!
Du måste ta dig samman.
Han våldtog mig inte.
Det är sant.
Va?
-Sylvie… -Herregud.
Fan också! Kom.
Fan.
-Jag kan inte se på honom. -Skärp dig!
-Ring efter en ambulans! -Nej! Var tyst!
Va? Varför inte?
Vi kan inte ringa nån. Han är död.
-Fan. -Jag pallar inte det här.
-Nej. Sylvie! -Jag kan inte!
Fan!
Tänk nu, Rain.
Fan också.
Fan.
Lämna ett meddelande efter pipet.
Angel, var fan är du? Ring mig på en gång.
Välkommen, mr Bellarie.
Hej.
Gick flygresan bra?
Den var lång.
Hur mår du?
Inte så bra.
Oroa dig inte. Vi ska få dig att må bättre.
Jag hoppas det.
Kan du gå själv?
Ja, men jag är svag.
Ja, det är klart. Sätt dig.
Det här…
Ja. Fan.
Vi ska ta väl hand om dig.
Har ni…
Har ni fått hela min journal?
Ja, det har vi.
Är ni säkra på att ni kan hjälpa mig?
Vi ska göra vårt bästa. Okej?
Ja. Tack så mycket.
Ingen orsak.
Försök vila nu.
Alex här.
Det är Rain.
-Okej. -Kan du inte prata?
Inte direkt.
Jag har en…situation här.
Jaså?
Nån skulle våldta Sylvie och jag…
Jag knuffade ut honom från ladans övervåning.
Okej.
-Är du med assistent Trackson? -Ja.
Fan.
Har du fått undan den?
Jag släpade undan honom.
Okej.
Jag tar en titt sen. Det är lugnt. Vem var det?
Jag vet inte. Nån kille.
Han jobbade för Horace.
-Okej, det var inte bra. -Va?
Det är hans son.
Vems?
Juvelens.
Vad…
-Jules? -Ja.
-Driver du med mig? -Nej, men ha koll på läget så länge.
-Vi löser det. Inga problem. -Fan också.
-Okej. -Jag ringer sen.
Vänta. Jag måste prata med Kimmie.
Nej, inte än.
Fan.
Det är lugnt. Du fixar det. Vi hörs sen.
Fan, Rain…
-Vem är det? -Angel.
-Nej, det är det inte. -Va?
Kom igen, Yolanda, öppna.
Angel.
-Jag… -Vad i helvete?
-Jag trodde att du var död. Min… -Va?
Min bror sa att… Herregud.
-Att du blev skjuten. -Jag är inte död.
Varför skulle han ljuga?
Alltså, de sköt mot mig, men jag mår bra.
Är du säker?
Ja.
Vad fan, Angel?
Fan.
Är du upprörd?
Är det här nåt slags spel?
Nej.
Du vill väcka sympati.
-Så är det inte. -Jo.
Erkänn bara att du bryr dig.
Inte när du jämt är otrogen med nån subba.
Kan du inte vara glad över att jag lever?
Var kom de fina kläderna ifrån?
Jag var och shoppade.
Jag köpte saker till dig och Junior.
-Vill du följa med och shoppa? -Var kommer pengarna ifrån?
Kom igen.
Du vet att jag sliter.
Angel, du blev skjuten på grund av det här.
Nej.
Jo, nästan.
Var kommer pengarna ifrån?
-Strunt i det. De här är till dig. -Jag vill inte ha dem.
-Ta pengarna bara. -Jag vill inte ha dem.
Eller dig. Jag vill att du går.
Varför är du så här?
Sist rusade du in här och var livrädd. Du får inte försätta oss i fara.
Yolanda, inget kommer att hända er.
Gå härifrån, Angel.
Jag tänker inte säga det igen, men jag har ett vapen.
Vad ska du med det till?
Du skrämde skiten ur mig sist. Jag vill kunna försvara mig.
Jag behöver inte dig längre.
Jäklar.
Tvinga mig inte att skjuta dig.
Du har inget jävla vapen.
Vad sa du?
Får jag träffa min son först?
Glöm det. Ut härifrån.
Du är helt otrolig.
Fan.
-Vad fan är det som tar sån tid? -Jag vet inte.
Jag går och kollar.
Vänta lite.
Han kanske åker ut genom fönstret.
Skulle det göra dig arg?
Nej, det förstås.
Jag väntar lite.
Vad fint. Maskulint, men fint.
Kom in.
Hej. Jag är Marcy, en av dina assistenter.
-Ska jag ta kappan och handväskan? -Tack.
Tack.
Du dricker alltså på jobbet.
Vet du vad?
Fortsätt så.
Då blir det lättare att avskeda dig.
Du kan inte avskeda mig.
Ska vi slå vad?
Jag fattar att du är styv i korken,
men var så säker, din bitch. Du kan inte avskeda mig.
Bitch?
Var jag otydlig?
Vem är en bitch?
Du.
Nej, du kan inte mena mig.
Jag tror nog…
…att jag ska göra dig till min bitch.
Din bitch?
Det kan du glömma, Kimmie.
Jag har tillbringat
otaliga timmar med din pappa…
…för att lära mig allt jag behöver för att göra just det.
Förresten så är han mycket bättre i sängen än du.
Han är tydligen…
…bättre på allt.
Det tillsammans med det faktumet att du är impotent…
Oj då.
"Inkompetent", menade jag.
Men det kvittar, för båda är ju sanna.
Att du är en vekling gör det bara lättare för mig.
Jag ska göra ditt liv till ett helvete.
Men jag gillar ditt nya jag. Kaxigheten passar dig.
Fortsätt snacka skit du.
För du kommer inte göra nånting.
Passa dig.
Här finns fönster åt alla håll, men inga balkonger som tar emot.
Ska du skämta också?
Den nya Kimmie är…
…annorlunda.
Jag skämtar inte.
Vi får väl se.
Vi får väl se vad du gör.
Sa jag åt dig att komma in?
Ursäkta.
Vi väntar på dig i styrelserummet.
Gå ut, för fan.
Ursäkta?
Vad var det som var svårt att förstå med "gå ut, för fan"?
Det är ganska enkelt.
Självklart.
Hur länge tror den subban att jag ska vänta?
Slappna av bara.
Jag tänker inte göra det här.
Olivia…
Jag kan gå och se efter.
Du kanske är kvickare i höfterna än jag,
men jag är mer av en man än du.
Vad fan har du gjort henne?
Ursäkta?
Jaha.
Hon ville ligga med dig.
Ursäkta?
Ja, hon ville ligga med dig. Avvisar man henne blir man hennes fiende.
Du borde ha frågat mig.
Du borde ha satt på henne.
På tal om att sätta på…
Lägg av. Jag är inte på humör.
Ryktet säger annat.
Varney, jag måste prata med dig.
-Mötet börjar snart… -Jag måste prata med dig på en gång!
Charles.
På mitt kontor.
Nu.
Ska du höra vad den jäveln vill?
Mötet ska till att börja.
Fan, det här mötet kommer inte börja än på ett tag.
Hon drar ut på det.
Min bror sa säkert åt henne att låta oss vänta
bara för att jävlas med oss.
De vet inte vad de sysslar med.
Jag sitter som sagt bra här.
Gå och hör vad han vill.
Vad hände där inne?
Varför tar det så lång tid?
Hör du inte att jag pratar med dig, Jules?
-Jo, miss Olivia. -Vad är det som tar sån tid?
Hon ville prata med Roy.
-Varför det? -Jag vet inte.
-Var är de? -På hennes kontor.
På hennes kontor?
På mr Bellaries kontor.
Jag orkar inte med den här skiten.
Jag tog in dig hit…
…för att jag hade nåt att säga dig.
Jag är en trevlig, kärleksfull människa.
Men allt jag har varit med om…
…har gjort mig till en hård jävel.
Jag står i skuld till dig…
…för du var en stor del…
…av all skit som…
…inte bara hände mig…
…utan också min syster.
Och nu…
…när jag ser dig…
…triggar det mig.
Och det säger jag bara för att säga…
…att jag lovar…
…att du kommer få ångra dagen…
…då du gjorde mig förbannad.
Är du klar?
Jag har bara börjat.
Du förstår…
Grejen med…
…ett hot…
…är att man måste vara redo att fullfölja det.
Du kan lita på att jag är redo.
Ursäkta mig.
-Jag är mitt i ett möte. -Jo, fast mötet är i styrelserummet.
Alla väntar på dig.
Och?
Ursäkta?
Jag är mitt i ett möte, sa jag.
-Roy, gå till mötet. -Du går ingenstans.
Jag är din chef.
Roy, gå till mötet.
Vi är inte klara, Roy.
Jo, du är visst klar.
Jag har mycket att göra idag.
så jag har inte tid med all den här dramatiken.
Pallra dig till mötet nu.
Ska du också testa mina gränser?
Ursäkta.
Vi har inte hälsat ordentligt.
Jag heter Olivia.
Och jag vet att du är ny här,
men jag är husets ursprungliga bitch.
Grejen med den ursprungliga bitchen
är att hon är grunden till allt.
Och grejen med grunden är att den håller allt uppe.
Om grunden skakas om eller ger vika…
Då rasar hela byggnaden.
Du gör mig instabil.
Som jag ser det är det en farlig väg att gå, flicka lilla.
Och en sak kan jag lova.
Jag vet var liken är begravda.
Och den här nya livsstilen som du tror att du har fått
ligger snart vid dina fötter som aska.
Okej.
Låt oss börja om.
Jag är Olivia och jag är här för ett möte.
Kan vi kanske inleda det nu?
Är det nåt som är roligt?
Ja, mycket.
Och vad skulle det vara?
Jo, min man, han…
Han berättade allt om er.
Han kunde ha skrivit den där monologen ordagrant.
-Så tack för det. -Tack?
Ja. Tack.
Jag testar dig bara.
Och hittills
har ni alla varit
exakt så förutsägbara som min man trodde.
Din man?
Ja.
Passa dig, flicka lilla.
Ja.
Passa dig.
Exakt så.
Jules.
Du, jag måste prata med dig.
Vad är det?
Jag har ett problem.
Du måste vara med på mötet.
Det här är allvar.
Är det viktigare än mötet?
Kan jag lita på dig?
Hur länge har jag jobbat för er? Frågar du mig det ändå?
Ja, och det är problemet.
Okej, vad är det?
Jag…
Strunt samma.
Charles…
-Strunt samma. -Charles.
Vad var det där?
Jag vet inte.
Han brukar inte vara den paranoida pundaren.
-Ja, jag vet vem det brukar vara. -Det gör vi alla.
Mrs Bellarie.
Jules.
Hur mår du?
Fantastiskt.
Ja. Jag ser det.
Jag vill träffa dig på mitt kontor efter mötet.
Självklart.
Det är på tiden.
Ja…
Det är det.
Vet du vad?
Håll upp den jävla dörren.
Ja, ma'am.
Jaha…
Ska du bara igga mig?
-Charles, jag försöker… -Du är en liten bitch.
Inte nu.
-Jag behövde dig. -Jag har behövt dig också.
Jaha… Nu är alla på plats.
Då sätter vi igång.
Det här är inte klokt.
Vem tror du på?
-Jag satsar på Kimmie. -Va?
-Jag vet inte. -Säg inte så.
Jules tittar redan snett på dig.
-Det här är bara på skoj. -Ja, jag vet, men vad fan…
-Vem satsar du på? -Inte Kimmie i alla fall.
Okej.
-Vi sätter en hundring på det. -Jag tar den gamla haggan.
-Olivia? -Ja.
-Det är inget dumt val. -Henne skulle jag sätta på.
-Va? -Se på henne. Hon är skitsnygg.
Jäklar.
-Jag har försökt få hennes uppmärksamhet. -Du får ligga i.
Hon skulle inte se åt mig.
-Så du gillar äldre kvinnor? -Ja. För de har pengar.
Tänker nån dra ut stolen åt mig?
Tack.
Jaha… Välkommen till företaget.
Det gläder oss att du är här för att leda oss.
Mr Bellarie bad oss förbereda en genomgång.
Det har vi gjort. Vill du börja där?
Visst.
Vad bra.
Vi kan börja med företagets vision…
Jag ser dig. Nicka om du hör mig.
Bra.
-Bra. -Då så. Vi har en presentation…
Alltså, allt det där… Det är bara utfyllnad och skitsnack.
Säg att du vill komma till saken.
Det här är ren utfyllnad.
Vi går rakt på sak. Har vi en ekonomisk rapport?
Jäklar. Det var det jag tänkte säga.
Hallå?
Varför lade hon på?
Ursäkta, men vi har ju pratat om mobilanvändningen.
Ja, jag hör dig.
Okej.
Tja…
Vi har en stämning som vi inte har kunnat förlika.
Av Lena Norris Walton.
-Hon verkar vilja gå till rätten. -Låt henne göra det, då.
Vi vill helst förlika om det går.
Men hon vägrar vika en tum.
Om hon går vidare förlorar hon sin hållhake.
Målsägandena bryr sig inte om det.
-De tänker mer på… -Jag får väl hälsa på henne.
-Det vore nog inte så bra. -Jag tror…
Jag vill se allt hon har på företaget.
Jag vill också träffa människorna.
Människorna?
Du menar målsägandena.
Ja.
-Vad ska du göra? -Roy.
Nej, jag vill veta.
Det ingen av er klarar av.
-Den här jävla… -Vad sa du?
Det han försöker säga är att…
…vi har gjort allt vi kan.
Det vore oklokt att träffa henne utan en advokat.
Du är ju advokaten, eller hur?
Ja, det är jag.
Var med, då.
Okej, som jag förstår det
har ni kört företaget i botten.
Eller hur?
Vi ska se varför.
Till att börja med…
Den här reklamkampanjen är oerhört tröttsam.
Den är utdaterad.
Den blev precis klar. Den ses som en klassiker.
Är det här 80-talet? Den är otidsenlig.
Jaså? Har du en bättre idé, då?
-Några stycken, faktiskt. -Har du några idéer?
Var snäll och berätta, då.
-Om du inte har nåt emot det. -Det har jag inte.
Just nu har vi ingen närvaro på nätet.
Vi lägger reklampengar på en gammal radiostation,
fast radio inte alls är vad det en gång var.
Annonserna borde kosta mindre.
Vi har annonserat på den radiostationen i åratal.
Inte nu längre.
Nej. Vi borde inte avfärda det.
Norman, eller hur?
Ja.
Okej, Norman. Det är slut med det nu.
-Hör på, unga dam, vi har… -Det är slut med det nu, sa jag.
Vi ska heller inte ge våra pengar till den där begravningsbyrån.
Vänta lite nu.
Det är en av stans äldsta begravningsbyråer.
De begraver svarta människor och…
Det kan de fortsätta med. Det spelar ingen roll.
Vi ska inte lägga mer pengar på dem. Förstått?
Vad fan gör hon?
Det vi ska göra är
att flytta 75 % av de pengarna till svarta nätföretag.
De ägs huvudsakligen av vita.
Ja, men vår synlighet kommer att öka med 82 %.
Det borde generera mycket mer tillväxt,
och vi sparar 7,2 miljoner dollar om året.
De 22 miljonerna går till att betala av den hopplösa skulden till leverantörerna,
som för övrigt tar 19 % i ränta.
Det är otroligt slarvigt.
Vem bär ansvaret? Ekonomichefen borde få kicken.
Jag pratade med dem förut och sa att de måste sänka räntan.
Annars vänder vi oss till ett företag i Kina.
I Kina?
Va? Det är ju löjligt!
Ja, Kina.
Deras priser är 30 % lägre.
Om vi gör det i fyra år minskar vi företagets skulder med 18 miljoner.
Ni har verkligen kört företaget i sank,
men om vi är aggressiva och kapar våra utgifter med 34 % i fyra år,
är företaget skuldfritt om fem år.
Sen återstår den här stämningen, som jag också har tittat på.
Då så. Är alla införstådda med det vi ska göra?
Begravningsbyrån…
-Vi måste avvakta med… -Olivia.
Det är "miss Olivia".
Olivia.
Vad är Yellow Smalls?
Du är så respektlös.
Hur fan ska jag veta det?
Har du aldrig hört talas om det?
Nej, det har jag inte.
Okej, vi återkommer till det.
Norman.
Ja.
Vad är Poker Stipend?
Jag vet inte.
Är du säker?
Vad vill du ha sagt?
Jag ställer bara frågor. Jag försöker bara orientera mig.
-Advokat Varney. -Ja.
Kan du ta reda på vilka som äger de här företagen?
-Ja, om de inte… -Om de inte är utlandsbaserade skalbolag.
Ja.
Okej.
Ge mig besked så snart du kan.
Absolut.
Okej, då har vi våra marschorder.
Nu sätter vi igång.
Mitt kontor, nu.
Jäklar.
-Hon vann tydligen. -Ja.
Titta på deras miner.
Fan, hur visste du det?
På vägen hit pratade hon i telefon och ställde en massa frågor.
Jävlar.
-Här är pengarna. -Just det.
Jaha… Tack, då.
-Varney, kan du komma till mitt kontor? -Alla behöver honom.
Miss Olivia.
-Jag vill prata med honom först. -Jag också.
Okej.
-Jag väntar på mitt kontor. -Okej.
Vi väntar på ditt kontor.
Ja?
Vad fan var det för företag hon nämnde?
-Jag vet inte. -Fan.
-Men jag kan kolla upp det. -Gör det.
Jag kan ringa och höra mig för.
Är det lagligt?
-Tja… -Nej, med andra ord.
Gör det inte då.
-Ursäkta? -Du hörde.
-Sir, jag jobbar… -Du hörde vad jag sa.
Han hörde dig, Norman.
Han hörde, men han vill kolla upp det.
-Jag vet inte det, Olivia. -Han kommer att låta bli.
För jag vet nåt som han inte vill att nån ska veta.
Vadå?
Låt honom hållas, så får vi se.
Charles, jag vill inte ta det här nu.
Jag bad dig om hjälp för en gångs skull.
Med vadå?
Tänk efter. Jag har aldrig bett dig om nåt.
-Jag ringde dig för att jag behövde hjälp. -Med vadå?
Skit i det. Du kan dra åt helvete.
Jag är ensam i den här familjen.
Vad fint det är.
Det passar dig.
Hur mår du?
Okej, Kimmie.
Kimmie…
Mrs Bellarie.
Jag vet inte varför ni horor går mig på nerverna.
Det fanns ett talesätt som jag ofta fick höra när jag var liten…
…men som jag aldrig har förstått…
…förrän nu.
Vilket då?
"Det roliga tryter när det är haren som skjuter."
Är det så det är?
Är du haren?
Inte är det du i alla fall.
I det här fallet är du mer som en jägare,
medan jag blir jagad.
Ja, så är det.
Jag vet inte vad planen är, Kimmie…
Mrs Bellarie.
…men låt mig berätta några saker.
Jag behöver inte veta nåt som du vill berätta.
-Jag vet det jag behöver veta. -Nej, det gör du inte.
Jag vet tillräckligt för att veta att du och Norman
var de som drev klubben och sålde oss alla.
Jag vet inte vad du pratar om.
Vad bra.
Fortsätt spela dum.
Låt mig spara dig lite tid.
Jag har skött säkerheten åt den här familjen under lång tid.
Om du tror att jag inte har sett till att skydda mina egna intressen,
så misstar du dig.
Jag har akter på alla.
Det betyder
att jag håller familjen i ett punggrepp.
Det betyder också att jag håller dig i ett punggrepp.
Så…
…passa på och njut.
Sätt dig vid skrivbordet, luta dig tillbaka och lek höjdare.
Men ge dig inte på mig,
för då blir det otäckt.
Och du vet hur otäckt jag kan göra det.
Men du förstår, Jules…
Skillnaden är…
…att jag inte bryr mig.
All den här skiten…
Den betyder ingenting för mig.
Jag är den typen som kan bränna ner huset…
…med mig själv i…
…bara för att komma åt min fiende.
Välj klokt.
Valet är redan gjort.
Hur mår Delinda?
Jag vet inte. Säg det du.
Hur mår Body?
Nej, just det. Hon ligger på sjukhus. Nej, vänta.
Hon är död.
Det bådar inte gott om den utredningen återupptas.
Hallå?
Hej!
Det här är mrs Bellarie.
Nej, den andra. Horaces fru.
Han glömde berätta det. Män.
Ja. Jag kommer gärna och äter middag hos er.
Jules tillbringar så mycket tid här med oss.
Jag skulle gärna lära känna dig och hans dotter bättre.
Va?
Jag visste inte att du har en son från ett tidigare äktenskap.
Nej, det utelämnade han.
Absolut. Han kommer här.
Det är din fru.
Hallå?
Hej, älskling. Ja.
Ja, självklart.
Klart att vi ska bjuda på middag.
Okej.
-Du ska få hennes nummer sen. -Hon har det.
Jaså? I morse?
Okej.
Jag älskar dig också.
Hej då.
Du och Angel vill alltså hota min familj.
-Du hotade min. -Mina barn betyder allt för mig.
Liksom ditt enastående rykte, verkar det som.
-Kimmie… -Vill du ha en örfil till?
Du kan ge dig på mig, men låt bli mina barn.
-Du gav dig på min syster. -Det var Body.
Hon gick dina ärenden. Ta lite ansvar för en gångs skull.
Jag säger bara det. Låt bli mina barn.
Jules, vi alla är någons barn.
Du har fått din varning.
Och du har fått din.
Ja, jag tar den här.
Och den här.
Ursäkta mig.
Ja, den här gillar jag.
-Hallå? -Angel.
-Ja. -Var fan är du?
Jag shoppar.
-Lämnade du henne ensam? -Hon gnällde bara.
-Kom tillbaka hit nu. -Vad har hänt?
Jag behöver dig. Det är illa.
-Vad är det? -Skynda dig tillbaka bara.
Rain, vad är det som händer?
Fan också.
Kan vi rappa på? Jag måste dra. Jag tar de där också.
Och den här.
Jäklar, jag gillar de där.
Jag tar de också.
Rappa på!
Hallå?
Jag missade ditt samtal. Jag sov.
Det gör inget.
Hur mår du?
Jag vet inte om det faktiskt funkar
eller om jag bara är hög på örter och sånt.
Det kanske funkar.
Kanske.
-Vad fan hände? -De såg mina hörlurar.
Jag ville inte ge intrycket av att jag behövde dig.
Det gjorde du inte heller.
Nej.
Vad var det för företag du pratade om?
Norman och Olivia har skalbolag.
De är utlandsbaserade, och de håvar in reklamintäkter.
-Är det sant? -Ja.
Hur visste du det?
Jag har jobbat med ekonomi och lärde mig en massa då.
Jag känner några som jobbar kvar på arkivet.
De gav mig allt jag ville veta för några hundra dollar.
Det är bra.
Ja.
Du låter inte speciellt förvånad över skalbolagen.
Jag kände redan till dem. Jag har samlat information i åratal.
Jag väntade på rätt tillfälle att ta upp det, men nu har du gjort det.
Varför vänta?
Kimmie, tajmingen betyder allt.
När jag slår till har de så stora skulder till företaget
att jag kan kräva dem på ränta.
Då måste de ge upp sina andelar, men…
Jag är ledsen, Horace.
Nej, det var jag som underskattade dig.
Det är bra att du har koll.
Tack.
Var det lika skönt för dig som det var för mig?
Skönare.
-Berätta allt. -Hur mycket tid har du?
Jag ligger här och väntar på att dö, så berätta på du.
Jag skakade om dem ordentligt. De var livrädda.
Och deras miner när jag kom in…
-Fortsätt. -När jag kom in…
Hej.
-Hej. -Jag tar den där.
-Tack. -Tack.
-Har du haft en bra dag? -Jadå.
Var är alla?
Miss Sylvie tar en tupplur.
Angel är ute och shoppar, och Rain är i stallet.
Okej. Jag letar reda på henne när jag har bytt skor.
Jag kan hämta ett par. Vilket vill du ha?
Jag gör det. Ställ väskan på kontoret.
-Tack. -Ska bli.
Fan också.
Rain!
-Hej. -Vad är det som händer?
-Titta. -Fan.
-Är han död? -Jag tror det. Titta på honom.
Rain…han är inte död.
-Fan. Vad ska vi göra? -Vi måste fixa hjälp.
Vem ska vi ringa? Det…
Det är lugnt. Vi säger att han ramlade av en häst.
Det tror ingen på. Han såg mig.
-Det minns han inte. -Tror du att jag vill ta risken?
Han skulle ju våldta Sylvie.
Jag trodde det, men jag vet inte.
Gå till huvudbyggnaden. Jag säger att jag hittade honom.
-Är du säker? -Lät jag inte tjejen sticka?
Låt mig fixa det.
Rain, var är du?
Fan.
Rain!
Hej…
Vad fan hände?
Vem är det?
Rain, vem är det?
-Kimmie… -Jag tar hand om det.
Vem är han?
Det är Glen.
Och vad hände med Glen?
-Ta med Kimmie till huset. -Jag vill veta.
-Jag ska berätta. -Gör det då!
Charles.
Han håller jämt på med nån jävel och sina sexleksaker.
Fan…
Charles, vad fan gör du?
Vad i helvete? Fan…
Charles.
Fan.
Ingen ville hjälpa mig, så…
Vad…
Vad fan sysslar du med?
-Jag var tvungen. -Vilka är det?
Stripparen försökte råna mig.
Hur fan tänkte du?
Jag var tvungen. Jag kan inte dömas för brott.
Om de tänkte råna dig hade du bara behövt ringa nån.
Det spelar ingen roll.
Drogerna vi tog…
Om nån såg oss på klubben, så vet de att det var jag.
-Jag bad dig om hjälp. -Jag…
Jag kan inte hjälpa dig med det här. Jag kan inte bli indragen i det här.
Vad fan? Du…
Det här är ditt verk. Jag fixar inte det här.
Vad fan…
Jag litar inte på Jules, så…
Och därför styckar du folk?
Fan…
Polis! Ner på golvet!
Ner!
Få ner dem!
Lägg dig ner!
Ner med dig!
Ner med dig.
Undertexter: Love Waurio olk?