Hon körde över din fru som ett farthinder.
Vi måste prata om mamma.
Jag bad henne om hjälp och hon rånade mig.
Jag måste hitta Jules.
Hans son dog.
Det här är min jävla frus kontor.
Hej.
Antingen pratar vi,
eller så fortsätter vi att mäta oss mot varann.
Prata.
Hoppa in!
Fan!
Ser du lagret som står öde?
Kör in där.
Jäklar.
Ja.
Förlåt, det här är mycket att smälta.
Jag vet, Kimmie. Var stark.
Är du säker på att Varney har den där tjejen?
Han ringer när det är fixat.
Känner du henne?
Hon började när vi slutade.
Ung?
Som vi.
-Jag vill tvinga ner Jules på knä. -Jag vet.
Men vi måste vara försiktiga.
Ja. Jag fattar.
Varney kommer att varna oss för alla juridiska fallgropar.
Han verkar faktiskt vara renhårig.
Vad bra att du tycker det.
Men han döljer nåt.
Hur vet du det?
Hon kan läsa av folk, särskilt män.
Han är bra på sitt jobb.
Men vem knullar han med?
Du vet alltså om det.
Vi vet hur män är.
Han har en hemlig affär med Charles, men den är i gungning.
Alltså, nej.
Nej.
-Ja. -Vi kan inte lita på honom.
Jodå, det kan ni.
-Varför vänder han sig då mot Charles? -Han är arg på honom.
Där har du det. Han är inte pålitlig.
-Eller hur? -Man blir oförsiktig om man är illasinnad.
Vad gör vi här, då? Jag är mer illasinnad än nån annan.
Du har nog träffat din jämlike.
Daga.
-Där fick du mig. -Exakt.
Vad har jag missat?
Jag menar bara att vi nog alla är illasinnade.
Därför måste vi vara försiktiga.
Okej… Ska vi göra det?
Vi tre?
Jag är med. Om allt stämmer.
Vi kör på det.
Okej.
Så här kan vi göra.
-Varför har du stannat? -Vad fan?
Vad menar du? Vi hittar dem inte!
Fan också.
-Var lärde han sig att köra på det viset? -Jag vet inte.
-Tappade du också bort honom? -Ja.
-Jag trodde att du hade honom. -Fan…
Jules kommer att bli skitsur!
Kanske inte.
Lägg av. "Kanske inte"?
Han ville ha tjejen!
Så nu måste vi hitta henne.
-De kanske åkte hem till honom. -Det vore korkat.
-Han är nog smartare än så. -Ja.
Snälla, när Jules ringer…
-Då vet vi mer. -Herregud.
Vi får hoppas det.
Jag kollar vad jag kan få ur Kimmie och Rain.
Varför skulle de berätta nåt för dig?
De pratar medan jag kör. Jag får höra saker.
Okej.
Gör det.
Ring när du har pratat med Jules.
Okej?
Okej.
Jag sticker då.
Visst.
Fan också.
Varney, vi är måltavlor här.
Ta det lugnt. Jag vet.
-Vi måste köra. -Nej, helikoptrarna är kvar där ute.
Det här är åt helvete.
Ja.
-Är ni kvar där? -Ja, det är vi.
Okej. Du måste köra om exakt åtta minuter.
Åtta minuter?
Då flyttar de helikoptrarna till andra sidan stan.
Okej.
Vart ska du åka?
-Hem till mig. -Det är nog ingen bra idé.
Har du ett säkrare alternativ?
-Ja, men du lär inte gilla det. -Vad?
Mr Bellaries hus.
-Hur vet du att det är säkrare? -Har jag styrt dig fel?
Nej.
Okej, om exakt åtta minuter tar du Poynter Street mot järnvägen.
Där står en gammal röd bil. Nycklarna är under stötfångaren. Byt bil.
Den kan de inte spåra.
Visste du att det här skulle hända?
-Det är min reservbil. Sätt igång. -Okej. Tack.
Fan också.
Jag kommer strax.
-Alex? -Ja.
-Vad hände? Jag fick meddelandet nu. -Varney höll på att gå in i en fälla.
-Är han okej? -Ja, det är löst nu.
-Jäklar. -Det är lugnt. Oroa dig inte.
-Är du säker? -Ja.
Jag kommer och hämtar er om tio minuter.
Okej.
Vad fan var det där?
Inget.
-Är du säker? -Kimmie…
Vi har ju berättat allt nu.
Vi vet inte om allt du sa är sant.
Det går att ta reda på.
Är Varney redo?
Jag kan ringa honom.
-Okej. -Han kan möta upp oss.
Jag hämtar min telefon.
Du kan låna min. Här.
-Vem pratar han med? -Jag vet inte, men vi måste…
Kan ni… Jag måste… Snälla, var tysta.
Hallå?
Hej. Jag sitter här med Kimmie. Det här är Mallory.
Hur är det?
-Det är okej. -Du låter stressad.
-Jag berättar allt sen. -Okej.
Har du paketet?
Ja, det har jag.
Ska vi ses hos dig?
Assistent Alex sa att det är bättre att ses hos din svärfar.
-Assistent Alex? -Ja.
-Chauffören? -Ja.
Han jobbar för Jules.
Jag är inte så säker på det längre.
-Inte en chans. -Alex är på vår sida.
Är du säker?
Ja.
Han vill ses hemma hos min svärfar.
Det är nog det säkraste stället.
Okej, Varney. Vi ses där.
Jag kommer så fort det är fritt fram.
-Vad menar du? -Vi ses snart.
-Okej. -Okej, hej då.
-Vem var det? -Jag vet inte, men vi måste lita på honom.
Vem var det?
-Två samtal. Vem var det? -Du måste dämpa dig.
Försök kontrollera din syster.
Litar ni på den här Alex?
Ja.
Varför ska vi ses hos min svärfar?
Vet du ett ställe med bättre säkerhet?
-Ja, men… -Vadå?
Jag vet inte. Det är nåt som känns fel.
Det är mycket som känns fel.
Ja.
Då meddelar jag min chaufför.
Nej, åk med oss. Då kan du bilda dig en egen uppfattning om Alex.
När kommer han tillbaka?
Om tio minuter.
Bra. Det räcker.
För vadå?
Var han där inne med slynan när du gick ut?
Ja, jag såg dem.
Och tjejen där inne, Kimmie…
Bryr du dig inte om henne?
Inte ett dugg.
Hon är alltså…
-Gör vad du vill. -Okej.
Vi har en lång kväll framför oss. Följ med, så hämtar vi kaffe.
Kaffe?
-Jag dricker inte ens kaffe. -Vad fan ska hon göra?
Det vet du.
Hon ska ge Felicia spö.
Det här måste jag se.
-Jisses. -Jag kunde ha gett dig den. Förlåt.
Det här är det jag gillar mest.
Vad är det?
-Och kolan är perfekt. -Du har så rätt, daddy.
Kommer jag jobba här sen?
Ja, för fan.
-Går inte din fru i taket då? -Än sen? Jag skiter i vilket.
-Ja, men hon… -Ta lite.
Vi behöver inte oroa oss för min fru. Jag skiter i vilket.
-Säkert? -Ja. Sluta fråga så jävla mycket.
-Förlåt, daddy. -Jag gillar när du säger det.
Ta lite till. Bästa skiten på länge.
-Du är helt galet vacker. -Jag vet.
Fan.
Fan!
Vad fan gör du?
Vad fan är det för fel på dig?
Va?
-Du kan dra åt helvete! -Släpp henne!
-Släpp! -Låt bli henne!
Släpp henne!
Ditt jävla as! Vad fan?
Nej, snälla!
Rain, kom nu!
Rain!
Kimmie!
-Jävla as! -Rain! Snälla!
-Ge dig! -Du kan dra åt helvete, Felicia!
Fan…
-Så korkat! -Idiot!
Snälla ni! Det räcker!
-Jag behöver min väska och min kappa! -Idiot!
Ja! Brinn, för fan!
-Fan ta dig! -Jag behöver en ambulans!
Visst, du!
-Idiot! -Jag behöver en ambulans!
-Skit ner dig! -Du får ingen!
Håll käften, din subba.
-Så går det! -Idiot!
Så går det! Subba!
Vad i…
Var fan är min kappa?
Jag hämtar dem.
Hon bara fortsätter jävlas!
-Fan. -Du borde ha bränt honom.
Vi måste gå.
-Är du okej? -Ja.
Nu går vi.
-All City Towing. -Jag måste bärga en bil.
-Vi tar betalt i förskott. -Okej, du ska få mitt kortnummer.
-Kan jag knappa in det? -Det går bra.
Okej.
Så där.
-Vad är det? -Det nekades.
-Va? -Tyvärr.
Jag provar igen.
-Det kan vara ett bedrägeriskydd. -Bedrägeri?
Nej, jag har kontanter. Kan ni komma ändå?
Vi tar inga kontantjobb.
-Fan. -Endast kort. Tyvärr.
Helvete.
Det är James.
Alltså, bilen har fyra punkterade däck. Jag kan inte få hem den utan hjälp.
Jag beklagar, men mr Bellarie var mycket tydlig.
Men snälla!
Tyvärr.
Helvete.
Jag kan tyvärr inte tala om att bilen har bärgnings- och reparationsavtal.
Jag kan inte ge dig numret, men det står i handskfacket.
Slå in koden, så ser de var bilen är.
Du behöver inte ens prata med dem. De löser det på nolltid.
Mannen.
Jäklar…
Jäklar!
Hon gav visst bilen vad den tål.
Hoppa in. Jag kör hem dig.
-Nej, tack. -Jag har inget emot det. Kom igen.
Vad gör du ens här?
Jag jobbar här.
Det är stängt.
Jag jobbar med alla de här klubbarna.
Visst.
Du…
Säkert att du inte vill ha hjälp?
-Det är lugnt. -Vad är det? Litar du inte på polisen?
-Åk du. Jag har inte tid med det här. -Okej.
Vänta. Jag vill fråga dig en sak.
Glöm det.
Jag undrar bara varför han är så snäll mot dig.
Du kör hans bilar och bränner pengar.
Jag är med Kimmie och Rain.
Nej, det är nåt jag har missat.
Han brukade fråga efter Kimmie.
Och sen gifter han sig med henne helt plötsligt.
Han måste ha berättat det för er.
Jag sa ju det. Kimmie, Rain och jag är… Vi är tajta.
Men du drog in dem i det här.
-Eller hur? -Kan du inte sluta tjata?
Jag hörde att du var här på grund av Jules.
-Va? -Ja. Det är nåt du borde veta.
-Glöm det. Dra åt helvete. -Hör på. Jules son har precis gått bort.
Han skiter i allt. Alla kan råka illa ut.
Skit samma. Ger han sig på mig får han Horace efter sig.
Horace?
Säger du inte mr Bellarie? Är ni så nära bekanta?
-Bekanta dig med "ta dig i röven". -Nej, du.
Det är nog ni som sysslar med sånt.
Du kan ta dig hem själv.
Jules!
Jag har ringt dig.
-Jag har haft fullt upp. -Ja.
Vi måste prata.
Norman…
-Jag har inget att säga. -Jag vill bara ha ett svar.
Vet du varför jag är här?
Ja, din son.
När du var här med din fru…
…lät jag dig vara.
Det var det jag ville prata om.
Kom jag inte hit och tittade till dig då?
Jo, det gjorde du.
Det handlade inte om affärer.
Jules…
För jag känner på mig att din fråga gäller affärer.
Nej, det är nåt privat.
Norman, min son har dött.
Jag beklagar det.
Gör du det?
Det gör ont i hjärtat.
Jag kan inte ta det här nu.
Måttet är rågat.
Människor dör.
Min fru dog.
Är det där du står?
Jag är bara ärlig.
Är det här ärligt?
Det är dödligt ärligt.
Jag tror inte att du har varit ärlig mot mig.
Norman…
Jag måste berätta för mitt ex att hennes son är död.
Sen måste jag åka hem…
…och berätta det för min fru.
-Vänta. -Hörde du inte vad jag sa?
Jag måste tala om för mitt ex att hennes son är död.
Kommer det att röra den där pundaren i ryggen?
Det gäller hennes son.
Ja. Jag upprepar bara det du har sagt till mig.
Du fick ju inte ens träffa pojken förrän i somras.
Och som du kanske minns…
…har du aldrig ansökt om vårdnaden.
Så du kan lägga ner skitsnacket om känslor.
Wow.
Du och jag är mördare.
Okej? Vi har hjärtan av stål.
Roy berättade nåt för mig, och jag vill veta om det är sant.
Hörru!
Och om jag inte får ett svar…
…vet du vad som händer.
Roy sa
att Mallory dödade min fru.
Om det är sant…
…har du ljugit för mig…
…och låtsats…
…tillhöra familjen.
Roy är en jävla knarkare.
Och min son har dött.
Vill du ta upp det nu? Här och nu?
Ja eller nej räcker.
Våga inte gå din väg!
Jag knockar dig om du inte släpper mig.
Det blir den sista personen du…
Norman…
Jag har gott om tålamod.
Men när det tar slut…
…så är det slut.
Som jag sa…
…så har min son dött.
Och som jag sa måste jag berätta för hans mamma att hennes son…
…är död.
Norman…
Jag har nått min gräns.
Nej…
Du har passerat gränsen.
Hur mycket hade han i kassaskåpet?
Fyrtio tusen.
Vad i… Menar du att det var allt Charles hade?
Ja. Det var allt.
Fan också.
Vad är det?
-Fångade jag din uppmärksamhet? -Det är klart.
-Den där videon… -Vad är det med den?
Den är fejk.
-Du är för gammal för att veta nåt om AI. -Där tar du fel.
Och jag vet att du också kan använda det.
Charles skickade den till mig. Den är äkta.
Jaså? Okej.
-Han har en kamera hemma. -Och?
Jag har fått bekräftat att videon är äkta.
Vad kul för dig. Vill du ha en kaka nu?
-Hurdan är sjukhussängen? -Hård. Din, då?
Min är skön och trevlig.
Det sägs att dödsbädden är det.
Jag mår faktiskt mycket bättre.
Jaså?
Ja.
Vad roligt.
Sängen som du ligger i, däremot, är vad min pappa kallade för
ett likbord.
Var det där ett hot, Horace?
-Jag behöver inte hota dig. -Vad bra.
För du kan inte göra ett skit mot mig.
Du blir av med dina andelar.
Jag behöver inte göra nåt. Det gör du så bra själv.
Jag har inte gjort nånting.
Benet är bara början om du inte fixar fram pengarna.
Jag vet inte vad du pratar om.
Det gör Charles… men han kan inte få fram dem.
I så fall är jag inte den enda som åker dit.
Vad ska det betyda?
Charles vet.
-Ska du svika din egen son? -Hör på.
En dag måste han lära sig att världen är hård.
Okej.
Du kastar honom alltså åt vargarna.
När jag ville fostra honom tillät du det inte.
Du försökte inte fostra honom.
Du försökte förändra honom.
-Är det nån skillnad? -Ja.
Fostrar gör man för att tillrättavisa. Förändrar gör man för sin egen skull.
Okej.
Men eftersom du försökte råna mig,
tänker jag både fostra och förändra dig.
Som sagt…
Du kan inte göra ett skit.
Fan.
Jävla as.
Vad har du här då, lillebror?
Jag är inte på humör för det här.
Mitt hus är brandskadat, så jag kan inte bo där.
Vart ska du ta vägen, då?
Till dig.
Åk till hotellet.
Nej, jag ska bo hos dig.
Jag vill festa.
Okej.
Bjud inte hem några bögjävlar medan jag bor här.
Åk hem till dig, då.
Nej. Vi måste komma på en plan.
-Roy… -Du fattar inte.
Subban är med Mallory. De smider ränker i detta nu.
Vet du att de försökte få mig att kissa i en mugg?
De försöker hitta ett sätt att utesluta mig ur testamentet.
Det tänker jag inte tillåta.
Fan.
-Vad har hänt? -Nån brände mig lite.
-Vem då? -Mallory. Hon hällde kaffe på subban.
-Vilken subba? -Felicia. Lyssnar du ens?
Det sa du aldrig.
Du måste lyssna. Bara sitt där och lyssna.
Jag träffade Felicia på klubben.
-Som i "Bye, Felicia"? -Nej, för fan.
Inte så.
Du skulle lyssna.
Jag träffade Felicia på klubben.
Hon var snygg. Vi hade roligt ihop. Men Mallory haffade oss.
Och vad gjorde jag? Jag blev arg.
Blev du arg för att hon haffade dig?
Ja, så klart. Som man blir jag arg. Det gör mig skitförbannad.
Låt mig berätta färdigt nu. Jag hämtade Felicia.
Vi träffades på klubben.
-Jag tog med henne hem. -Vänta nu.
Till hemmet där även Mallory bor?
Det är mitt hus. Det ska du ha klart för dig.
Hon skulle inte vara nåt utan mig. Låt mig berätta färdigt.
Jag tog med henne hem. Vi hade roligt. Jag visade henne huset.
-Jag tog henne till sovrummet. -Vänta nu.
Var var Mallory då?
I det andra rummet.
Va?
Ja. Och vet du vad den jäveln gjorde?
Jag hade kul. Du vet, vi kom igång. Hon dansade för mig.
Mallory låste in oss och brände ner det jävla huset.
Sen gick hon till min gamla chaufför för att ligga med honom.
Hon tog hans vapen och försökte skjuta mig.
Då behövde jag hitta nåt för att dämpa smärtan.
Jag hämtade Felicia och tog henne till lobbyn där hon fick twerka för mig.
Sen kom Mallory dit och hällde kaffe över henne.
-Vilken lobby? -På kontoret. Lyssnar du ens?
-Ja, tyvärr. Herregud. -Jag måste komma på en lösning.
-Hon kommer att döda dig. -Nej, då.
Okej, du kom alltså hit
för att hon dödar dig om du åker till hotellet.
Du är skraj.
Nej, det är jag inte.
Jag är inte skraj.
Och så gör du dumheter som gör henne ännu argare.
Det går ju inte att prata med dig.
Roy, se på mig. Fokusera.
Nej. Jag lutar mig tillbaka istället, för jag har ont i armen.
-Fokusera nu. -Vad är det?
Hon kan kräva ett drogtest. Om det är positivt blir du av med andelar.
Det var bara kokain och typ en gång.
-Ge dig. -Det är sant.
Okej, hör på.
Man testar inte bara piss, utan hår också.
Mallory har säkert din borste eller kam.
Håret visar hur mycket och hur länge du har haft det i kroppen.
Du missbrukar. Håret kommer att bevisa det.
Du är körd.
"Bye, Felicia."
Det är inte jag som är körd, utan hon.
Nej, det är du.
Och du gör dumma saker för att göra henne ännu argare.
-Det slutar med att du förlorar allt. -Då drar jag med mig henne i fallet.
Hon behåller sina andelar om du missbrukar, din idiot.
Fan.
Hur kan du veta allt det här?
-Jag ligger med Varney. -Påminn mig inte.
Han berättar allt för mig.
Du är vidrig.
Fan.
Då måste jag få det ur kroppen.
Kom.
Hejsan.
-Jag ska träffa mrs Bellarie. -Den här vägen.
Tack.
Varsågod.
-Önskas det nåt? -Vatten blir bra.
-Vatten för tre? -Nej, förresten, ge mig nåt starkare.
-Scotch. -Ska bli.
Ja, gärna det.
-Javisst. -Whisky, tack.
-Absolut. -Samma här.
Utmärkt.
Vilket fantastiskt hus.
-Vems hus är det? -Mr och mrs Bellaries.
Du är bäst, mannen.
Jag uppskattar det.
-Ursäkta? -Bilen är på verkstan.
Vad bra att det löste sig.
Det hade inte gått utan dig.
Nu vet jag inte vad du menar.
Okej.
-Sån lojalitet är mycket värd. -Ja, sir.
Jävla as.
Vad fan?
Angel?
Hej!
-Hej. -Vad roligt att se dig.
Vad gör ni här?
Hej. Jag är advokat Varney.
Angel. Vad är det som pågår?
-Vi ska träffa mrs Bellarie. -Men vad gör du här?
-Jag blev ombedd att komma. -Av vem då?
Ursäkta. Är det nåt problem?
Det blir det om han inte går härifrån.
Jag är ledsen, men han stannar.
-Okej. Visst. -Vänta. Jag måste prata med dig.
-Angel, snälla! -Håll käften.
Han sa åt mig att hålla käften.
-Jag varnade dig. -Ursäkta. Hörni.
-Börja inte nu igen. -Ursäkta.
Kan ni prata engelska?
Oroa dig inte.
Översätt det åt honom.
"Oroa dig inte", sa hon.
Jag hjälpte Varney komma undan.
-Gjorde han det? -Ja.
-Är du säker på att de kommer? -Jag spårar dem.
Jäklar.
Jag satte en sändare på bilen. De är redan där.
Tänker ni berätta varför ni litar på…
…honom så mycket?
Så är det bara. Han har bevisat sig. Han skyddade mig.
Skyddade han dig trots att han jobbade på klubben åt Jules?
Det är sant, men han bryr sig.
Jag hörde honom prata med Trackson om hur vi behandlades,
så…han är okej.
-Det har du aldrig sagt. -Nej.
Du hade redan koll. Det fanns ingen mening.
Ja…
Om det som hände på motellet inte bevisade det…
-Bara vittnet är på vår sida. -Det kommer hon att vara.
Jag hoppas det.
Vittnet till vad?
Nåt hon inte borde ha sett.
Hon är på vår sida.
Jag gillar att du säger "vår".
Fan, så som du gav dig på Felicia är du en av oss.
Fast med finare kläder och ordförråd.
Jag är inte så säker på det. Hon där har en dräkt för 8 000 dollar.
-Nio. -Okej.
Visst. Jag misstog mig.
Jag vill bara sätta dit dem alla
och vara fri.
Även om du sätter dit dem blir du aldrig fri.
Varför det?
När man har gott om pengar
finns det alltid folk man måste sätta dit innan de sätter dit en.
Tro mig.
Då får vi fixa mer kaffe.
Du har mitt liv i dina händer.
Vi behöver alla varann.
Hon kan polisanmäla mig.
Då behövs det vittnen.
Vi såg inte ett skit.
Inget alls.
-Fan också. -Vad är det?
-Har du pratat med Jules? -Han sa att Roy ljuger.
Och?
Han kallade honom knarkare.
Du måste släppa den här skiten.
-Jag tänker inte släppa ett skit. -Norman, kvinnan är död.
Gör det dig glad?
Ge dig nu.
Älskade du henne verkligen?
-Frågar du mig verkligen det? -Nej…
Det är svårt att tro. Ta bara hennes brytning.
Det var otroligt påfrestande att försöka prata med henne.
"Vad är det? Vad är det där?"
Snart bryter jag ditt andra ben.
Förlåt. Det är bara det att hon var…
Olivia.
Det var inte meningen att göra dig upprörd.
-Inte det? -Nej. Jag är bara…
Du vet… Jag vill bara bort från allt det här.
Jag vill ha lugn och ro.
Hur kan förvirringens källa prata om lugn och ro?
Det jag försöker säga är att jag måste vila.
Allt det här är bara för mycket.
Vad har hänt med dig?
Jag är trött.
-Du var ju en sån kämpe. -Jag är trött, och trött på att bråka.
Vem fan tror du att du pratar med?
Jag vill gå i pension.
Ja. Jag vill gå i pension.
Jag vill åka till nån trevlig ö nånstans.
Du skulle jämna ön med marken.
Kaoset möter inte upp dig. Det följer efter dig.
Du tar med det. Du skapar det.
Du vet ingenting om lugn och ro.
Du lämnar kaos efter dig vart du än går,
så håll käften, för fan.
Vet du vad, Norman?
Det var nog Mallory.
-Va? -Ja.
Mallory körde nog över henne som en gränspolis hade gjort.
Du är inte till hjälp.
Gå härifrån!
Aj!
Släpp…
Vakter! Släpp mig!
Släpp, för…
Släpp mig, för fan!
Hjälp!
Vakter!
Herregud!
Herregud! Ditt jävla as!
Herregud!
Vad fan?
-Hämtade du bilen? -Den är på verkstan.
Vilken verkstad?
Den du har ett avtal med.
Då är du skyldig mig ännu mer.
-Sak samma. Du ska ersätta mig. -Va?
Du sa att du kunde fixa nån. Nu är han här.
Vad pratar du om?
Jag ville bara be dig om en chans till.
Jag ska sköta mig. Men snälla, inte han.
-Angel, vad pratar du om? -Evan. Vi sågs nyss.
Ska han ersätta mig?
Jag är trött och har inte tid med dig.
Okej, men…
Snälla, ge mig en chans till. Jag ska sköta mig.
Få inget återfall bara. Jag kan komma dit. Snälla, ge mig en chans till.
Vi har ju bara börjat. Okej?
Bönfaller du mig?
Klart som fan.
Jag står på knä.
-Det skulle du veta om du såg mig. -Det kanske jag kan.
-Har du kameror här inne? -Kanske det.
Okej, nu står jag på knä.
-Jag måste lägga på. -Nej, vänta…
Hallå?
Fan också!
Jules, var fan är du? Du måste svara. Jag har en plan.
Vi måste ta hand om subbans syster, Rain och den där latinamerikanen.
De är inte skyddade. Jag såg till att fördröja det.
Ring mig.
Okej, lillebror…
Kan tranbärsjuice rensa ut det?
-Allvarligt? -Sluta med dina miner. Svara bara.
Nej.
-Vad sägs om… -Du kan inget göra.
Okej…
Stanley Heart. De kan säkert spola igenom allt eller nåt.
Det finns inget du kan göra.
Fan, vad sur du är, då.
Vad tittar du på?
-Titta. -Vad är det?
Hörru.
-Titta. -Bara det inte är nåt äckligt.
Idiot. Titta bara.
-Hur mycket hade han i kassaskåpet? -Fyrtio tusen.
-Det är mamma. -Lyssna på vad hon säger.
-Var det allt Charles hade? -Ja, det var allt.
-Du sabbade rånet mot Horace. -Vad fan?
Hon rånade mig och pappa.
-Va? -Ja.
Jäklar.
I mitt eget hem.
Vad menar hon med…
…att hon städade upp efter dig?
Strunt i det.
-Du visade ju videon. -Hör på. Vi…
Vi måste göra nåt åt mamma.
Vad menar du?
Jag vet inte än.
Menar du att…
Att vi ska döda henne?
Roy, hon är vår mamma.
Men det här…
Att hon stjäl från oss…
Vad ska du göra?
Jag berättade för pappa.
Va?
Ja.
Varför berättar du jämt allt för den jäveln?
Ja, jag vet.
Han behandlade mig som skit.
Ja, så låt honom ta hand om det.
-Tror du att han gör det, då? -Fan…
Det vet jag att han gör.
Roy, tänk om han dör.
Då har mamma fria tyglar.
Hur blev den här familjen så jävla störd?
Ja, säg det. Så är det bara.
Vem är det?
Strunt i det.
Roy?
Du är så sur. Slappna av lite.
Drick lite mer.
Vem är det vid dörren?
Underhållningen. Det är det jag kallar dem.
Strax tillbaka.
Allvarligt, Roy?
Ta det lugnt bara.
Du borde slappna av lite.
Kom in.
Fan. Hur är läget?
Trevligt att träffas. Okej.
Lillebror, det här är…
Vet du vad? Det kvittar.
Jag går en trappa upp. Ropa om du behöver mig.
Kom.
Vad snygga ni är. Jäklar. Lägg inte krokben för mig.
Så där klumpig kan du inte vara i sängen.
Vi går upp.
Ni först.
Brorsan. Brorsan!
Allt kommer bli bra.
Den här familjen suger.
-Hej. Ska jag ta den där? -Tack.
Var är Sylvie?
-Jag har inte sett henne idag. -Va?
Hon har sovit hela dagen.
-Hela dagen? -Jag tittade in förut, men…
-Hej, James. -Hej. Ska jag ta den?
-Ja, tack. -Okej.
-Det var tråkigt att höra om huset. -Tack.
Enligt försäkringsbolaget är det bara sovrummet som är skadat,
förutom vattenskadorna, men det kan snart vara åtgärdat.
-Tack. -Det var så lite så.
-Hej, Mallory. -Hej, Varney.
Det här är Evan och Adeline.
-Hej. -Hej.
-Vänta. Det är… -Det var han som hjälpte oss.
-Det är lugnt. -Oroa er inte.
-Han försökte döda mig. -Men nu är du här.
-Vi kan inte stanna här. -Vi måste lita på honom.
Ta det lugnt.
Tala engelska, är ni snälla.
Jag vill att ni tar det från början.
-Berätta allt som hände. Okej? -Ja.
Det går bra.
Vi måste berätta allt för dem.
Sylvie!
Varför ligger du kvar i sängen?
Hörru…
Sylvie?
Undertexter: Love Waurio sängen?