ДБ
Гаразд.
Ось він. Бачу, стікає.
Як, нагадай, звати твій мед?
Удома зараз про це суперечки. Думаю, назва має бути «Золоті бджоли».
Вікторії подобається «Липучка ДБ».
Це не сподобається відділу кадрів.
-Боже. Справді? -Господи.
Та ну.
Які ще в тебе є хобі?
«Леґо».
Хіба не дивовижно?
Скуштуй.
-Девіде, це дуже смачно. -Скажи?
Так. «Липучка ДБ».
«Липучка...». Бачиш? Уже подобається?
-Так і є. -Уже подобається.
Чорт, але він дуже липкий.
БЕКХЕМ
СЕРІЯ 1 УДАР НОГОЮ
Вітаю на початку нового сезону в Англії.
ВІМБЛДОН — МАНЧЕСТЕР ЮНАЙТЕД СЕРПЕНЬ 1996
У Лондоні був чудовий день.
Перша гра в сезоні.
Номер десять, Девід Бекхем.
Отже, у сяйві сонця,
у сяйві великої рекламної кампанії ми ось-ось почнемо.
Йорді Кройф намагався забити через голову воротаря.
Кройф.
Пам'ятаю, як я поглянув на тренера.
Бо якщо ти спробуєш щось подібне, і в тебе не вийде,
тренер буде на ногах, і він тебе вб'є.
Тож...
Ми перехопили м'яч на своїй половині.
Я глянув угору й подумав: «Чому б і ні?»
Того дня ми були позаду воріт. Запанувала мертва тиша.
Коли м'яч відлетів від його ноги, земля...
Наче ми були не на футбольному стадіоні.
І я пам'ятаю, що бачив, як він летить зліва,
а тоді раптово почав повертатися назад.
І я подумав: «Є шанс».
І Бекхем підловив Саллівана далеко від воріт!
Ого! Це просто феноменально!
Від центральної лінії!
Який дивовижний гол!
Усі на стадіоні просто завмерли від захоплення.
І 21-річний Девід Бекхем забиває, можливо,
один із найкращих голів нашого часу,
про який довго говоритимуть.
Я пішов з поля, і тренер сказав:
«Девіде, сідай в автобус і не кажи ні слова. Ніяких інтерв'ю».
Можна кілька питань? По-перше, гол Девіда Бекхема.
Фантастичний. Неймовірний.
Найкращий гол, який я бачив.
Безпрецедентно. Зі своєї половини. Ніхто раніше так не бив.
НОВИНИ ВВС
Добрий вечір.
Це був гол з центральної лінії,
забитий Девідом Бекхемом з «Манчестер Юнайтед».
У нас не було доступу до Інтернету тощо,
тож ми почули про це по радіо.
Це було так: «Сьогодні "Матч дня".
Подивимося».
Я чув про нього раніше, бачив, як він грає,
але тоді я вперше я сказав: «Ого».
ГОЛ СТОЛІТТЯ!
«Є різниця, коли грає він».
І всі повторювали: «Який гол!» «Правда? Я його не бачив».
«Що?» «Я не бачив». Переді мною стояв якийсь клятий хлопець.
Але це був початок,
бо раніше ніхто цього не робив.
Пеле пробував.
Пеле.
Він підловив воротаря далеко від воріт!
Девіде! Сюди, Девіде! Сюди!
Ви знали, що його життя зміниться після цього гола?
Так. Мусило змінитися.
Йому не давали проходу.
Він взагалі змінився?
Ні, він геть не змінився. І досі хороший хлопець.
Він мене смішить.
Ви не проти? Досі щипаєте себе?
-Мовляв, не можу повірити? -Так.
Засинаючи, я думаю, як це сталося.
Це прекрасно.
-Ранку. -Як справи?
Це ти вбив цих оленів?
Ні, не я.
Я тут ні до чого.
Мій дідусь був скрупульозним.
Усе, що про мене писали, кожне фото в газетах.
Боже мій. Деякі з цих фото я не бачив роками.
Ось тато. Мій тато поводився добре?
-Він мав що розказати. -Так.
Я був інженером-газовиком. Працював сім днів на тиждень.
Їздив на червоному пікапі «Тойота».
Іншого кольору я не хотів.
Мій тато був одержимий «Манчестер Юнайтед».
Кожного Різдва я отримував костюм «Манчестер Юнайтед».
Його одержимість була більшою за мою.
Я була перукаркою, тоді народила дітей
і працювала вдома, щоб заробляти гроші.
У нас тоді було їх мало.
Моя мама садила чотирьох чи п'ятьох бабусь під великі фени,
а я робив їм чай і тости,
приносив їм тістечка й таке інше.
Я ніколи не вчився добре в школі.
Я не був розумним, хоч вірте, хоч ні. Сюрприз.
Ніколи не мав багато друзів.
Я тримався сам по собі.
Від приходу зі школи і до сну
я проводив час надворі, в саду.
Він тільки це й робив.
У погану погоду він малював,
і все це було пов'язано з футболом.
ЧЕМПІОНАТ СВІТУ ДЕВІД БЕКХЕМ
Цей грає за графство.
Дивися. У тебе вже був...
Знаю, той стиль.
Я міг бити по м'ячу певним чином, не так, як усі.
Влучити в монету з 27 метрів.
Я казав йому: «Щоразу, як влучатимеш у поперечину, даватиму тобі 50 пенсів».
Це коштувало мені купу грошей.
Це все, чого він хотів.
Він ніколи не гуляв з друзями, не йшов нікуди ввечері.
-Вечірки? Дівчата? -Його не цікавили.
Я бачив, як батьки важко працювали щодня до 11-ї ночі, до 12-ї ночі.
Я знав: єдиний спосіб стати професійним футболістом —
важко працювати.
Він казав, що з «Манчестер Юнайтед» його знайшли при мені?
Оцей чоловік стояв поруч зі мною і сказав:
«Я скаут "МЮ"». Я така: «Он як».
Дзвонить телефон, у такий час, коли
ми всі дивимося один на одного: «Хто це так пізно дзвонить?»
Мама бере слухавку і буквально каже:
«Це сер Алекс Ферґюсон. Це Алекс Ферґюсон».
Камера працює.
Ось він. Готові? І... Зачекайте.
Це не він. А, ні, він, іде.
Спершу я подумав, що це розіграш.
Я... Тієї ночі я не міг заснути.
Щиро дякую. Ми замовили вам каву.
-То в мене буде дві камери? -Дві камери. Так. Одна...
-Я сподівався на три. -Так.
Думаю, можна.
Гаразд. Коли Девід Бекхем привернув вашу увагу вперше?
Невдовзі після мого приходу в клуб.
1986 рік став найгіршим початком сезону «Юнайтед» після війни.
Клуб був четвертим знизу.
У клубі кажуть, що звернуться до Алекса Ферґюсона.
Це ваш перший автограф для «Юнайтед»?
Ми не вигравали в лізі 20 років. Це виклик для гравців «Манчестер Юнайтед».
Особливістю сера Алекса було те, що треба...
Як ми кажемо в Англії, треба мати великі..., щоб грати.
-Можна сказати «яйця». -Так. Потрібні яйця.
На «Манчестер Юнайтед» чекає важливий день
у їхньому прагненні до Прем'єр-ліги.
Головне, що «Манчестер Юнайтед» не вигравав у лізі 25 років.
Це було смішно.
Тренер рятує кожну важливу секунду.
Така була мрія.
Пас на Паллістера.
Брюс! Так!
Неймовірно!
Браян Кідд і Алекс Ферґюсон святкують перемогу в чемпіонаті!
Але єдине, що вражало відразу, —
його ненаситний апетит до успіху.
Саме на цю мить «Олд-Траффорд» чекав з 1967 року.
Я не зніматиму ногу з педалі. Не той характер.
Поки вони голодні. Бо без голоду досягнень не буде.
Я хотів створити структуру, щоб молодь отримала шанс.
Це була моя мантра — залучати молодих гравців, розвивати ФК, а не команду.
Ось я з босом.
Це одна з перших наших зустрічей.
Є фото, де ви з Алексом Ферґюсоном ставите підписи.
-Як це було — підписувати контракт? -Надзвичайно.
Підписання контракту і... Я не міг повірити, що це насправді.
Він прийшов до нас маленьким худорлявим хлопчиком.
Але коли ти бачиш потенціал, він впадає в очі.
Твоє завдання — втілити це в життя, зробити з нього людину.
Добре, синку?
Я дуже поважав Алекса Ферґюсона, він був мені за батька.
Один з найважливіших людей у моєму житті
з 12 чи 13 років, коли я вперше з ним познайомився.
Камера працює.
Це була твоя перша в житті...
Виходить молодий Девід Бекхем.
Так, моя перша в житті гра.
Виходить молодий півзахисник. А Канчельскіс вибуває.
Поглянь, який молодий.
Я знаю. Сімнадцять років.
Ми знаємо, що вони довго бігатимуть. Бігатимуть вічно.
Кантона атакує. Бюлент робить підкат.
Бекхем.
Гол!
Два — нуль!
Алекс Ферґюсон пишається хлопцями.
Мій перший гол був чудовим, але я більше хотів святкувати з Еріком.
Радість на обличчі юнака.
Це його улюблений спогад.
Так?
Якою була мить, коли м'яч потрапив у сітку?
Це була мрія. Просто мрія.
Я ще ніколи такого не відчував. Ніколи.
Ходімо. Стіве, можеш дістати бутси?
Ось тут. Бачите? «Бекс».
СЕЗОН 1996–1997
Дуже галаслива атмосфера на «Олд-Траффорд».
Ого.
Оце так очікування.
Передбачення. Передчуття.
Тому іноді люди говорять про інтелект,
що футболісти не надто розумні.
Але вам потрібен такий інтелект.
Ми граємо у чудовий футбол.
Девід Бекхем. Непогана подача!
Чудово.
Ерік Кантона.
Два, може, три голи.
Це Бекхем!
Того сезону, побачивши Девіда, усі казали, що в нього є дар.
Це буде Бекхем.
Ого! Ще одна класика від молодого Девіда Бекхема.
Він, як художник перед полотном.
Кладе м'яч куди завгодно.
На Бекхема!
Що ж, кожен забитий ним гол — неймовірна краса.
Як вам таке?
Чесно, це відчуття.
Якби якось його продавати, можна стати мільярдером.
Того сезону ми часом думали:
«Ого. Бекс, як він б'є по м'ячу,
я ще такого не бачив».
Нема нікого, хто міг би робити це, як він.
Це був твій вхід щодня?
Так. У театр, як на нього кажуть. Театр мрій.
Красень, гель у волоссі.
Виглядав дуже пафосно, відповідно.
Ми звали його красенем, бо так і було.
Який фінал.
У Манчестері справжніми зірками були зірки музики.
Ми були великими цабе. Місцевими королями.
Музична сцена Манчестера в той час, з «Асьєндою»,
була пов'язана з музикантами.
«АСЬЄНДА»
Гурти The Stone Roses, Happy Mondays, Oasis
Коли зійшла зірка Бекхема, усе повністю змінилося.
БЕКС КОРОЛЬ УСІХ КОКНІ
І на наших очах футболісти стали рок-зірками.
Я любив Манчестер. Там стільки всього відбувалося.
Як-от «Асьєнда». Я ніколи не був у «Асьєнді», але...
Взагалі-то, я, може, й ходив пару разів, але...
Ти колись бував у «Асьєнді»?
Ні.
Я не люблю нічні клуби.
Не для мене. Ніколи не був.
Музика, шум. Вечірка для мене — це соціальний досвід,
де є люди, з якими ти спілкуєшся, гарний вечір, випивка.
Ідея нічних клубів, де у вухах гримить музика,
цей стукіт, — це не для мене.
-Це шарф? -Не шарф. Це худі.
-Справді? -Дай мені спокій.
Гарі Невілл.
Бекхем.
Ми знищували команди атаками з правого флангу.
Він бив навісом.
Я був там, де йому треба так, що, якщо чесно...
Я ніби був гарніром.
Ще один гол у колекцію Девіда Бекхема.
Не яловичиною.
Я був гірчицею збоку.
-Гарі був розсудливим. -Він тоді багато говорив?
О, Ґез? Ґез не замовкав ніколи.
Він завжди любив говорити, але ми рідко його слухали.
Але між нами був особливий зв'язок.
Він хороший гравець?
Так. Думаю, він стане найкращим півзахисником Англії. Точно.
Він унікальний тим, що може робити те, чого не можуть інші футболісти.
Гарі Невілл.
-Я був помічником... -Бекхем.
...бо мені треба, щоб Девід створив диво.
Снайперська передача.
Він тренувався бити штрафні. Я — вкидати м'яч.
Бекхем. Це важка передача, але подивіться, яке виконання.
Ми були на полі отакими. Телепатичний зв'язок.
І не на полі теж я знав, про що він думає.
Йому цього було замало.
Він хотів бути не просто футболістом.
У тому сезоні...
Незабаром я зроблю заяву.
...в мене був початок роботи з брендами.
Ми вклали значні ресурси в розробку сучасного асортименту
спеціально для чоловіків.
Тоді я вперше вийшов за межі футболу.
-Девіде! Сюди! -Девіде! Гляньте сюди!
Тоді мало хто з футболістів це робив.
Сиди рівно, Девіде.
Але тобі заплатили.
Так, мені заплатили.
Так.
Хочу зняти широкий план. Чекай.
Дуже гарно. Так, це...
Це я вперше в житті в «Порше».
-Ти витратив гроші. -Витратив.
Тобі подобалися речі.
Я люблю гарні речі.
Який він! Так.
Щойно ми отримали гроші, я подумав: «Я хочу гарний годинник».
Люблю шопінг, авто, годинники.
-Погляньмо на годинник. Що це? -Це «Ролекс».
-Цікаво. -Так, це Gucci.
Маєш добре виглядати для папараці, так?
-Девіде! Сюди! -Девіде!
Я підписав контракт з «Адідас»...
на 50 000 фунтів.
Тоді поїхав і купив БМВ М3 за 50 000 фунтів.
Що за одержимість машинами?
«Бентлі», «Порше», так. Він був першим,
хто показав клас на парковці, маю визнати.
Девід отримував зарплату в п'ятницю і витрачав її в суботу, всю,
а подальші п'ять днів чекав наступної,
щоб підібрати джинси.
Він такий.
Маєш гроші — витрачай.
Ми з Гарі казали: «Відкладаймо на чорний день. На пенсію».
Ми відкладаємо гроші на пенсію, а Девід: «Що ви робите?»
Прийшов і каже: «Я купив шикарну ручку», —
а ми: «Хто купує ручки?» Розумієте, про що я?
Хто купує дорогу ручку?
Сорочки, одяг, це я розумію, і машини. Але хто купує ручку?
Скільки листів отримуєш?
Не знаю. Іноді забираю великий мішок з пошти раз на тиждень.
Пам'ятаєте, як Девід отримав перший лист від фаната?
Чесно, я не пам'ят...
Він... їх ставало все більше й більше,
йому писало багато дівчат.
Що вони надсилали?
Люди надсилають тобі поштою трусики і таке інше?
Так.
Це негарно, надсилати білизну хлопцю, правда?
Я відкладала їх убік і... не відповідала.
-Він не став пихатим? -Ні.
Коли ти починаєш молодим, багато хто хоче запросити тебе на вечірку,
і ти стаєш найгарнішим хлопцем для багатьох дівчат.
У тебе є люди, готові дати тобі пораду, витратити на це гроші.
І тоді ти маєш зберігати спокій, не зазнаватися,
і знати, що це цирк.
«І мені цей цирк не потрібен.
Маю зосередитися на футболі».
Можеш повірити, що це відбувається з тобою? Не зазнався?
Так, точно. Власне, це було приємно,
позавчора один мій друг повернувся до мене і сказав:
«У тебе все це є, але це не змінило тебе».
Це точно не змінило мене.
Ну, він змінився, у цьому немає сумнівів.
Гадаю, ця увага ЗМІ, яку він отримував,
те, що він став знаменитістю, йшло врозріз з моїми бажаннями.
Стало важче змушувати Девіда не зазнаватися.
Гаразд, Девіде. Прямо по центру. Широка посмішка.
Він був гарним хлопцем і завжди мав чудову стрижку,
тому це дуже вабило ЗМІ.
Вас непокоїть поп-імідж юних футболістів?
Ну, я думаю... Так, мабуть, так.
Гадаю, зараз такий момент, що він стає дуже популярним.
Сюди, Дейве.
І я сподіваюся, що це швидко мине.
Від голови вгору.
Тримайте плечі так.
Він уже найняв агента, тож...
Я не знаю, як... вони з цим справляються.
Але він знає, де я, і це важливо.
Я знаю свою команду, і, сподіваюся, ми зможемо це зробити.
Гаразд. Бувайте.
Він хотів, щоб я працював з одним агентом, якого він знав,
а я хотів звернутися до іншого.
І він на мене дуже розлютився. Неймовірно.
До того, що не хотів мати зі мною нічого спільного.
Навіть не говорив зі мною.
Я не хотів, щоб щось заважало футболу.
Але я знав, що моя кар'єра колись закінчиться,
і я хотів мати кар'єру після футболу.
І це постійно непокоїло тренера.
Він хотів, щоб я став якомога кращим футболістом
і одружився з місцевою дівчиною, яка не була суперзіркою.
Ми дивилися телевізор.
Почався концерт.
Я повернувся до Гарі й сказав:
«Бачиш ту? Я з нею одружуся».
Ми сміялися й жартували. Я сказав: «Ні, я з нею одружуся.
З шикарною. У чорній сукні».
Гадаю, більшість хлопців так робили.
Дивилися телевізор і казали: «Гарна». І на тому все.
БЕРЕЗЕНЬ 1997 РОКУ
Ми пішли на гру, і нас запросили на поле під час перерви.
Щиро дякую.
Але вся моя родина вболіває за «Ліверпуль».
Девід грав за «Манчестер Юнайтед»,
я лише знала, що він гравець тієї команди, яка мені не подобалася.
У роздягальні перед грою зайшов один з гравців і сказав:
«Тут двоє зі Spice Girls», — і я спитав: «Котрі?»
Він сказав: «Спорті й Пош», —
і я такий: «Чудово».
Вікторіє, можеш оголосити?
Гаразд. Це три-нуль-шість-дев'ять.
Три тисячі і 69. Якщо це ваш квиток...
І тоді я грав у матчі.
Невілл.
Непоганий навіс.
Бекхем! Просто бездоганно!
Він не міг би вдарити краще.
Гарі Невіллу можна віддати належне.
Я зовсім не люблю футбол.
Я й тоді не любила футбол, не люблю й зараз.
Олів, хочеш приєднатися? Тоді я здаватимуся хорошою людиною.
Гладитиму тебе час від часу...
Тобі треба більше однієї собаки. Треба привести ще двох.
Але я бачила його фотографії в журналах,
і він явно був дуже гарним хлопчиком.
Був хлопчиком. Скільки йому було? Хлопчик? Юнак?
Той факт, що я ходила на ігри, було лише для того, щоб...
Хтось сказав би «переслідувати» його. Я б сказала «побачити».
Коли я побачила його у кімнаті футболістів,
інші гравці були біля бару, але він стояв
і розмовляв з батьками.
Я дуже близька зі своєю сім'єю, і мені сподобалася ця його риса.
Уперше, коли я з нею розмовляв,
вона мені сподобалася.
Мені він сподобався, ось так просто.
Так, я думаю, ми обоє походимо з сімей, які дуже важко працюють.
І його, і мої батьки важко працюють.
Ми з робітничого класу.
Будь чесною.
-Я чесна. -Будь чесною.
Я кажу правду.
Якою машиною тато возив тебе до школи?
-Мій тато... -Ні. Одним словом.
-Мій тато... -Яка була машина?
Це не проста відповідь.
Якою машиною ти просила тата возити тебе до школи?
-Залежало від ситуації. -Ні.
Гаразд. У 80-х у мого тата був «Роллс-Ройс».
Дякую.
Я, мабуть, прилетіла на матч, бо написала свій номер телефону на авіаквитку.
І я пам'ятаю, як сказала: «Краще подзвони мені».
Там було щось таке...
Відразу.
Я просто: «Гаразд, це воно. І все буде швидко».
Але я не з тих дівчат, які цікавляться футболістами,
бо вони знамениті.
Не хочу здатися зарозумілою, але я теж була відома.
Привіт.
Список бой-бендів у наші дні нескінченний.
Привіт.
Spice Girls готові кинути хлопцям виклик.
І в нас була місія довести, що дівчата кращі за хлопців.
Скажіть «Сила дівчат».
Ви зможете. Скажіть: «Сила дівчат». Один раз.
І, гадаю, те, що ми створили, було трохи монстром через нас п'ятьох.
Ми стрибали на столи. Тобто я не стрибала на столи.
Я завжди був розсудливішою.
Ми просто такі, які ми є.
Мені ніколи не було так легко, як іншим дівчатам, бути комунікабельною.
Я завжди була сором'язливою.
Я не була популярною дитиною в школі.
Мене дуже часто цькували.
І я, мабуть, такою і залишилася б, якби не зустріла дівчат.
Вона — вишукана леді гурту.
-Ні. -Вона вишукана.
Spice Girls проявили мене в мені.
Є лише одна.
Я Страшна, справді.
І це стало нашою особливістю, ми святкували нашу індивідуальність.
Ми назвали себе Spice Girls, бо...
Гляньте на нас, ми одягаємося геть по-різному.
І всі ми дуже різні.
Ми як спеції з різними смаками.
Ми — просто ми. Нам не потрібна форма, щоб бути в гурті.
Якщо чоловік хоче одягти сукню, це нормально.
Будь тим, ким хочеш бути. Байдуже, хто ти, що ти.
Ви докладаєте зусиль до захисту юних гравців від зовнішнього світу.
Девід Бекхем забив єдиний гол у матчі.
Але що ви робите з Девідом?
Що ж... Девід...
Мій захист завжди до його послуг.
Він знає, де я.
Сер Алекс купував гравців
не лише за їхній талант, він дивився на їхнє минуле.
«У тебе є дівчина?»
«Так, босе».
«Як давно ти з нею?»
«Два роки, босе». «Ви заручені?»
«Весілля у 1990 році».
Йому подобалося, що вдома на тебе чекають,
бо він хотів, щоб ти був стабільним.
А не гуляв на вечірках щовечора.
Сер Алекс Ферґюсон мав соціалістичні принципи.
«Може, ти й індивідуальність, але тут ми всі рівні.
Ти ставиш команду на перше місце».
Сер Алекс створив команду з молодших копій його самого.
Бос не дозволяв нам носити нічого, крім чорних черевиків.
І я пригадую, як приніс пару білих кросівок «Адідас» у...
А він такий: «Ні в якому разі».
Ми всі знали правила.
Він так працює. Ти маєш підкоритися.
Підеш проти нього — тобі кінець.
Мій менеджер казав: «Спробуйте тримати це в таємниці.
Не фотографуйтеся разом». Тож ми...
Ми зустрічалися на парковках, це не так вульгарно, як здається.
Перший наш поцілунок з Вікторією був у «БМВ» на парковці.
Шикарно.
Правда в тому, що він дзвонив Вікторії щосекунди
і висів на телефоні до першої години ночі.
Він усю ніч був у ванній з увімкненим світлом,
розмовляв з нею.
Я такий: «Про що ти, бляха, з нею говориш?»
Про що розмовляли?
Просто... Не знаю. Мабуть...
Ти що, ніколи так не робив на початку стосунків?
Ні.
«Облиш, друже. Серйозно? У неділю граємо з "Ліверпулем"».
Доброго ранку з «Енфілда» на найважливішій у сезоні грі
Прем'єр-ліги. Дві легенди англійського футболу.
Перемога «Юнайтед» дасть їм шанс здобути
четвертий титул за п'ять сезонів.
Вікторії не було, і ми зупинилися в нього вдома.
О третій годині ночі подзвонив телефон.
У нього мав бути матч, я відповіла на дзвінок, сказала: «Він у ліжку, спить».
Вони хотіли говорити.
Але я, як мама-захисниця, думала:
«Не дзвони о такій годині вночі».
Але як їм скажеш? Вони дорослі.
Ранкова гра.
Дехто критикує, що така важлива гра
починається об 11:15.
Звісно, це означає, що гравцям довелося вставати на світанку.
Дивлячись на обличчя гравців,
можна помітити нерви та напругу, відповідні грі.
Ми боялися, що він втратить усе, заради чого працював.
Футбол був на першому місці, і раптом це змінилося.
Це Гарі Невілл. Цього сезону він так добре грає.
Я знав: щоб побачити Вікторію, він піде на що завгодно.
Він був, як наркоман.
Здавалося, він мусив... Він їхав чотири години, щоб провести з нею 20 хвилин.
Кварме відбиває. Не дуже далеко. Ось Бекхем!
«Ліверпуль» радів, що того разу він не був таким смертельним.
Ми все бачили. Я казав: «Де ти був учора ввечері?»
«Та просто їздив покататися». Що значить «їздив покататися»?
Знову Бекхем. І цього разу...
Ми знали, що Девід дратує тренера.
Гадаю, він, мабуть, часом їздив у Лондон,
коли не варто було їхати.
І тренер був категорично проти.
Довгий навіс. І Барнс забиває!
Якщо втрачаєш дисципліну, ти не граєш на 100%.
Граєш на 80% чи 90%, а потім дуже швидко скочуєшся вниз.
Ясно? Дуже швидко.
За кілька місяців ти повністю зникаєш.
А потім прокидаєшся вранці і кажеш: «Чорт».
Саме те, що замовляли фанати «Ліверпуля».
Мені було байдуже, коли її бачити, скільки її бачити.
Якщо треба було їхати в Лондон, щоб на сім хвилин зустрітися з нею, я їхав.
І він буде не дуже задоволений тим, як поки що розгортається ця історія.
Але...
Гарі Невілл.
...не знаю, як він це робив.
Кантона. Бекхем. Молодець.
Знову Кантона. Чудова гра «Манчестер Юнайтед».
На саме вістря атаки...
Девід мав нахил
до шаленства в житті, потенційно...
Бекхем знову б'є кутовий. І воротар чудово відбиває!
...і буквально за годину до старту він переходив у футбольний режим.
Бекхем. Кутовий від «Манчестер Юнайтед».
І гол!
І наскільки безцінним буде цей гол у змаганні за титул?
Він грав на всі сто.
Не знаю як.
Ось знову Бекхем. І Паллістер, у ближній кут!
І він зробив це знову!
А захист «Ліверпуля» під час подачі кутових — просто жах.
Не знаю, як він це робив.
Я не міг. Чесно, це мене зламало б.
«Манчестер Юнайтед» отримує три очка в найважливішій грі ліги в сезоні.
Це був перший раз, коли ми справді побачили
Вікторію й Девіда Бекхема разом як пару.
Неймовірно.
Це манна небесна для газет.
Подавай як хочеш. Це й поп-культура, і спорт.
Я завжди пам'ятаю, що в Манчестері
були два брати, які ходили за ним по п'ятах.
Вони були скрізь.
Він тебе бачить.
ВДБ. Вікторія й Девід Бекхем.
Десь зо три місяці ми мовчали.
Ви всюди стежили за ними.
А потім я купив їй годинник від Картьє, і вона його одягла.
І раптом люди додали два і два.
«ВОНИ ПРОСТО ДРУЗІ» ТАТО ПОШ СПАЙС
Тож... Знаєте, «Пош і Бекс».
Сюди, Девіде! Девіде, сюди! Сюди, Девіде!
БЕКХЕМ ЗАБИВАЄ ГОЛ У ВОРОТА SPICE РОМАН У РАЮ ДЕВ'ЯНОСТИХ
Ви знали про Spice Girls?
Аякже. Зробила з ними обкладинку.
Я зробила з ними обкладинку, бо моя донька була настільки ними одержима,
що я відчула, що світ, певно, теж.
-Ви й футбол любили? -Аж ніяк.
Але коли у вас двоє однаково харизматичних людей, гучність збільшується вдвічі.
Фактор сенсаційності зростає.
Це стало модним.
Ми мали вивчати модні бренди. Знати, яку сумку носила Вікторія,
які кросівки носив Девід, які окуляри,
яку машину водив. Ми мали вчитися.
-Ми свій стиль не покращили. -Аж ніяк.
У Девіда було мало друзів у школі. У мене теж.
І я щойно була тією дитиною в школі, яка відчайдушно шукає друга,
аж ось раптом
за мною женуться на вулиці.
Це було щось новеньке.
Ось Девід Бекхем.
Вирішальна перемога «Манчестер Юнайтед».
Вікторія Адамс теж радіє.
Я не передам словами, які вони були відомі.
Де в чому вони були новими Чарльзом і Діаною.
Не знаю, чи мені зручно це казати,
але вони були, як монархи.
Це день смерті принцеси Діани.
Мені не подобалося, що фотографи
були настільки агресивні.
Але я обожнював бути в її світі.
Це було цікаво.
Любите, коли люди кажуть: «Он Девід»?
Таки любите. Чи не так?
Так, звісно. Знаєш, ти... Ти йдеш вулицями,
аж тут якийсь малий каже: «А...»
Ще геть малий, і ти... Так, це приємно. Дуже мило.
Молодий гравець 1997 року, і цілком заслужено, Девід Бекхем.
Ви привертаєте увагу не лише з останніх шпальт газет,
а й з перших і середніх шпальт.
Я дуже рідко нервую.
Але я пам'ятаю, як мені подзвонили
від тренера збірної Англії.
Девіде, це щось особливе — грати за Англію?
Так, напевно. Це буде чудовий досвід.
Я любив «Юнайтед»,
але найперше, що я завжди хотів зробити, понад усе на світі,
було грати за Англію.
Це була мрія.
Ти його зараз бачиш?
Бути обраним грати за свою країну, наскільки це важливо?
Знаєте, коли вам щось кажуть, а ви хочете бути спокійним?
«Так, босе, це неймовірно». Але в животі все тремтить.
Чекаєш, коли зайдеш у свій номер, подзвониш жінці й усім скажеш.
Гра на стадіоні національної збірної, «Вемблі» —
дуже емоційний момент для мене,
бо тато завжди водив мене на «Вемблі», щоб побачити гру Англії.
Саме в цьому була суть мого дитинства.
Побачити, як мій син уперше вийде на «Вемблі»...
Мушу визнати, я трохи просльозився.
АНГЛІЯ — МОЛДОВА ВІДБІР ДО ЧЕМПІОНАТУ СВІТУ, ВЕРЕСЕНЬ 1997
Отримати дзвінок від тренера збірної Англії
завжди було б чудово.
Але отримати його від Ґленна Годдла?
Це була особлива мить.
У дитинстві я любив Годдла.
Він був екстравагантним, гарним, з таким волоссям.
Він завжди носив дуже короткі шорти.
У нього були гарні ноги.
Але він міг працювати з м'ячем, як ніхто інший.
Усе, що він робив...
Я хотів бути, як він.
Пам'ятаю, Ґленн Годдл відкривав магазин.
Ми простояли дві чи три години в його міні-костюмі збірної
з написом «Годдл» на спині, а він так і не з'явився.
Ґленн Годдл так і не з'явився.
Девід був безутішним.
Той факт, що я взяв його у свою першу команду і дав йому дебютувати,
і він лишився в команді, думаю, говорить про все.
Але ясно, що йому ще треба стати на ноги на міжнародному рівні.
Він будував команду навколо Бекса.
Але... Гадаю, Ґленн Годдл мав вимоги до Бекса, бо знав, наскільки він крутий,
і, певно, бачив у Девіді частинку себе.
За роки свого існування Рим бачив чимало гладіаторських боїв.
Але чи бачив він коли-небудь щось подібне?
Найважливіший футбольний матч Англії за чотири роки,
щоб потрапити на чемпіонат світу.
Сказати, що я нервував, — це нічого не сказати.
Усі шанувальники футболу знають сценарій цього вечора,
але вибачте, я все ж поясню.
Італія має перемогти, а Англії досить нічиєї.
Цього надзвичайного вечора.
Повний аншлаг, 75 000 глядачів...
-Він любив грати за свою країну. -Бекхем.
Він був таким патріотом.
В Інса проблема, у нього, схоже, поріз на обличчі.
Я не грав на чемпіонаті світу.
Усі гравці мріють грати на чемпіонаті світу. Цей тиск...
Бекхем. Прекрасна гра.
Шерінгем. Девід Бекхем!
Це міг би бути вирішальний гол, було б добре.
Пішов доданий час. Девід Бекхем б'є кутовий.
А ось К'єза, і Італія з Дель П'єро.
Англія вирушає на чемпіонат світу 1998 року.
Це танець радості людини, яка все це продумала.
Годдл вивів нас у чемпіонат світу...
Вони досягли мети.
...що для Девіда — ще одна мрія.
І підніміть за це келихи вдома.
Збулася ще одна його мрія.
Але...
Я була на гастролях.
Не знати, коли я з ним побачуся, було важко.
Але він робив усе, щоб просто проводити час зі мною.
Він іноді наймав крихітний літак, наприклад, двомісний.
Він прилітав буквально на кілька годин, а потім повертався.
Сюди. Ось сюди.
Футболіст і Спайс...
Вікторіє, можете описати нам обручку?
...позують для фото після оголошення про заручини.
Я любив усе, що стосувалося Вікторії.
Я не знав, що вона така сильна жінка.
І мені це подобалося.
Не знаю, чи це тому, що я хотів, щоб вона піклувалася про мене.
Почувався в безпеці з нею?
Так. Твоя правда.
Вони знайшли кохання,
але проблема в тому, щоб знайти час бути разом.
Поки Бекхем планує чемпіонат світу,
Spice Girls от-от почнуть світовий тур.
Вона сильна жінка.
Хоча може бути капосницею. Як сьогодні вранці.
Сьогодні прибула команда Англії,
ступили на французьку землю в бежевих костюмах.
Вони були «нудними і не стильними».
Мова про костюми, кажуть модні редактори.
У нас були відстійні костюми. Нікудишні.
В один костюм влізло б троє, такі вони були мішкуваті.
Але Бекс виглядав добре.
Я казав: «Хто йому з цим допомагає?
Йому по-іншому підбирають форму?
Чи він підганяє форму у кравця?
Бо на ньому вона сидить не так, як на мені».
Чемпіонат світу з футболу — це найкраще видовище з усіх.
Його ні з чим не порівняти.
Кількість глядачів чемпіонату світу в Англії
б'є всі рекорди в цій країні.
Для перегляду матчів буде продано до мільйона додаткових телевізорів.
Для чого ще 25 мільйонів глядачів припадуть до екранів?
Побачити королівське весілля?
«Асда» завезе в супермаркети додаткові 1 400 000 літрів пива й лагеру.
Relate, організація, що консультує щодо стосунків,
каже, що якщо ваше особисте життя вже похитнулося,
Франція-98 може стати останньою краплею.
Ніщо не генерує емоційну колективну енергію так, як
чемпіонат світу.
Це найважливіше в житті.
Але я думаю, що в житті є багато чого...
Джуліє, нема нічого цікавішого за чемпіонат світу з футболу.
Навіть те саме не цікавіше за чемпіонат світу.
-Думаю, дещо є. -Перепрошую!
Англія!
Саме в цей момент у футбольній команді
з'являється ідея англійськості. І люди починають говорити
про «золоте покоління» футболістів,
а це означає непозбувну проблему, чи не так?
Англія!
Якщо Англія досягає хоч якогось успіху в турнірі,
навряд чи якась інша країна єднається так, як наша.
АНГЛІЯ ОЧІКУЄ
У тренувальному таборі
всі інші гравці могли привозити туди дружин або дівчат.
Але в той момент Вікторія гастролювала світом з дівчатами,
тож я не спілкувався з ними, з нею.
Я пішов до Ґленна Годдла і сказав: «Перед початком турніру
можна я побачусь з нею?»
Я не бачився з нею вже сім чи вісім тижнів.
Гадаю, він погодився. Думаю, або... Ні.
Він мені подзвонив. Сказав: «Тату, я в газеті».
«Чому цього разу?»
Він сказав: «На мені був саронг».
Я запитав: «Що за чортів саронг?»
Тож я вибіг по газету.
Я подивився й подумав: «Чорт забирай».
А потім передзвонив йому. Кажу: «Знаєш що?
Мені подобається. У ньому ти вишуканий».
А я: «Це не спрацює. Нічого не вийде».
-Девіде, сюди! -Помахай нам!
Девід Бекхем. Тут написано: «Сукня від Пош». Це спідниця.
Але це була перша шпальта
найгірших, найжовтіших газет, що існували на той час.
Але він провокував їх, як скажений.
Ти підтримуєш зв'язок з нареченою?
Вікторія додала тобі впевненості поза футболом?
Так.
І тоді мені було це потрібно.
Яке останнє слово щодо саронга? Чи тобі це набридло?
Ви ще нічого не бачили.
Буде ще щось?
Можливо.
Промочу горло.
І трохи підніму футбольний м'яч.
У Бекхема дуже багато проблем.
-Як він дає собі раду? -Це основна його проблема.
Він не був зосереджений перед турніром.
Не зосереджений на футболі.
Він сказав, що мої думки не про турнір,
і що він хвилюється.
Хай зрозуміє, що футбол має бути й залишатися головним.
Який нині настрій у газетах? Ми їх не отримуємо. Добре? Погано?
Його коментар про Девіда був публічною... стратою.
Деякі таблоїди вже написали.
Ґленн роздув огидний скандал, публічно,
проти Девіда і всієї країни.
Ти колега і друг Девіда Бекхема.
Він постійно в центрі уваги.
Ти співчуваєш тому, що він переживає?
Так, мабуть. Не думаю, що це впливає на Девіда.
Це мене вбило. Особливо від того, хто засумнівався...
Він засумнівався в мені як у гравці.
Він ставив під сумнів мій характер, мій професіоналізм.
Саме тоді почалися запитання.
«Він підходить для турніру? Йому місце в команді?»
А потім... Мене посадили на лаву.
Бекхем, єдиний гравець, що брав участь у всіх кваліфікаційних іграх Англії,
сказав, що це стало ударом.
Ми всі були здивовані.
Це був шок.
Ми говорили: «Чому він не грає?
Чому Бекс не грає? Хай грає. Це божевілля. Він має грати».
Чи була якась особлива причина, чому вас не взяли?
Не думаю, що є певна причина.
Тренер сказав нам склад команди для матчу,
і на тому все.
Тож не знаю, що сказати.
Отже, тепер ти з цим змирився?
Не зовсім. Я все одно хотів грати.
Я відчайдушно хотів грати.
Зрештою, вирішувати тренеру.
Девід був у депресії. Пригнічений.
Він був сам не свій.
Девід хотів додому.
Він хотів поїхати додому.
Він не хотів там бути.
Гадаєш, він був зосереджений?
Так.
Девіду завжди було важко в довгій розлуці з Вікторією.
Так. Йому було важко. Він має це визнати.
Хоча до мене ставилися так, як... до мене ставився Годдл,
я все одно хотів... бути там.
Це поки що найбільша невдача в кар'єрі Девіда Бекхема.
Його реакція на цю невдачу може мати для нього вирішальне значення.
Я взяв на поле магнітофон і пакет м'ячів. Увімкнув музику
і бив штрафний за штрафним.
Гарі Невілл вважає, що Бекхем має силу.
Це випробування характеру, а характер Девіда чудовий.
Вітаю. Добрий вечір.
У мене неймовірні сподівання на цю гру.
Досі нема Бекхема?
Ні.
Англія дійсно має прискорити темп гри.
Адамсу важко. І Молдован!
І от Англія відстає!
На поле має вийти Девід Бекхем.
Він має бути зосереджений, так?
Він сказав, що Девід не зосереджений.
Бекхем біжить за м'ячем і встигає першим.
Гарна гра Девіда Бекхема.
На чемпіонаті світу.
Але все, що зробив Девід Бекхем, було дуже позитивним.
Ні. Але такий уже Годдл.
Бекхем філігранно приймає м'яч. Тепер треба вдало віддати.
Ґленн Годдл сказав, що в нього думки не про те, так?
А Бекхем біжить далі! Це може бути проблемою.
Я б таких тренерів убивала.
Вони мене засмучують.
Бекхем, перекидає м'яча.
Ширер, різана передача й удар.
І Англія зрівнює рахунок!
Подивіться на захват уболівальників Англії.
40 000 людей не можуть помилятися, Браяне. Кричать, щоб він вийшов.
Тим часом відмова випускати Девіда Бекхема викликає гнів.
Мене засмучує, що я стою тут і маю три питання,
що не стосуються завтрашньої гри. Це трохи розчаровує.
Прем'єр-міністр мудро уникав цього конфлікту.
Є рішення, які маю приймати я,
є рішення Ґленна Годдла. Це він має їх прийняти.
ОЧІКУЄ БЕКСА!
ГРУПА G РУМУНІЯ 6 — АНГЛІЯ 3 КОЛУМБІЯ 3 — ТУНІС 0
А ось гравці, які відповідають за те, щоб Англія пройшла
у наступний раунд чемпіонату світу.
Гарі Невілл!
Це будуть напружені дві години.
Номер сьомий, Девід Бекхем!
Видно, що він хотів відповідальності.
Хотів бути тим, на кого покладалася команда.
Девід Бекхем розбігається.
Бекхем б'є.
Гарматний удар!
Це увійде в історію.
Девід Бекхем. Геніальний штрафний удар.
Невпинний!
Якщо вони програють, я вже забронювала його на рейси на неділю
й понеділок, щоб він приїхав до мене,
він проведе зі мною два тижні.
Якщо виграють, він не зможе приїхати ще пару тижнів.
Ось так!
-Ми пройшли! -Молодець, Девіде!
Молодець, котику! Ні, це було круто. Дуже класно.
Ми всі були тут, дивилися.
Ні, ти дуже гарний. Треба підстригтися. Пофарбувати коріння.
Ні, ти був крутим. Я дуже тобою пишаюся.
Повертаймося до поєдинку збірної Англії з Аргентиною.
Команди вийдуть на поле в Сент-Етьєні за півтори години.
Аргентина!
Нехай переможе...
Фанати Англії нетерпляче чекають
найважливішого для країни матчу чемпіонату світу.
Девіде, скажи, що ти думаєш про виключення Пола з команди.
Територію охороняла французька поліція.
І снайпер поліції теж.
Фанати з усього світу з'їхалися на класичне видовище.
На гру, освячену історією.
Я народився в Лондоні
і прожив сім перших років життя в Буенос-Айресі.
Одне я можу сказати з повною впевненістю:
ніде й близько нема міжнародного суперництва,
рівного суперництву Англії й Аргентини,
де є таке майже кровна ворожнеча, особливо з аргентинської сторони.
Англійці вкрали в нас Фолклендські острови.
Англійці — «пірати». «Піратас».
Усе це накопичується, вся ця історія, гіркота,
а іноді й ненависть. А потім ми їдемо...
Пас на Марадону.
Я був на стадіоні «Ацтека» в Мехіко, за чотири роки після Фолклендської війни...
Інший рівень.
...коли Англія грала з Аргентиною у чвертьфіналі чемпіонату світу.
Інший рівень!
Я бачив... Я був одним зі 120 000 глядачів.
Марадона пішки обійшов Годдла.
Той навіки відомий гол «Рука Бога».
Марадона!
Коли Марадона забив м'яч рукою, це побачили усі гравці.
Єдиний, хто не побачив, — суддя.
Англія скаржиться, що гол забили рукою?
В Аргентині цю перемогу гаряче святкували як помсту
за Фолклендську війну чотирма роками раніше.
Тож ситуація була вкрай напружена.
Ви заохотите своїх гравців брати приклад з Марадони й махлювати,
якщо треба, щоб здолати Англію?
На вулицях Англії цього вечора було безлюдно,
бо більша частина країни так чи інакше була прикута до телеекранів.
У букмекерських конторах уже ставлять 200 000 фунтів
на перемогу Англії.
Ви будете сьогодні дивитися матч? Будете підтримувати Англію?
Гадаю, треба.
Я була в Брукліні.
Я сказала Девіду увечері напередодні гри.
Гри. Тієї самої гри.
Перед грою з Аргентиною...
вона подзвонила й сказала:
«Я щойно зробила тест, я вагітна».
Тоді я й дізнався.
Він був такий щасливий. Ми обоє.
І я ніколи не сумнівалася, чи варто йому казати.
Адже ми цього хотіли.
І він був на сьомому небі від щастя.
То ти сказала йому перед найважливішою грою його життя?
Так.
Ти була в захваті? Думала, це допоможе йому в грі?
Мабуть...
Насправді я не знаю.
Ну ж бо!
Дізнавшись, що ти тато, ти не хотів бути з Вікторією і втекти?
-Перше, що я хотів зробити. -Але не міг?
Не міг. Ми були на важливому турнірі.
У мене було таке відчуття, з огляду на наших гравців...
«Так, ця команда виграє чемпіонат світу».
Я знав, що в нас є все необхідне.
Нумо!
А тоді...
А тоді.
Ти не знаєш, як відреагуєш.
Це неконтрольовано.
Коли хтось питає, як ти відреагуєш при спробі тебе пограбувати,
і ти кажеш: «Я б побіг за злодієм».
Та коли тебе грабує справжній злодій,
ти не знаєш, як відреагуєш.
Емоції різні, залежно від людини.
Девід був складним гравцем.
І тоді зіткнення з таким гравцем, як він...
ДІЄГО СІМЕОНЕ АРГЕНТИНА, 1988–2002
...якось мотивувало.
І Девід Бекхем нарешті виходить на поле чемпіонату світу.
Яке прибуття.
Він був такий красень.
Ми не були такими красенями.
Це створило суперництво, яке добре впливає на мотивацію.
Сьогодні в судді важка робота.
Бекхем забирає. Молодець, Девіде Бекхеме.
Гра починається, і ти просто...
М'яко. Скільки місця в Бекхема.
У нього є пара варіантів, у тому числі Андертон з іншого боку.
Ні, він тут невдало обрав.
Усі ці сценарії крутяться в голові.
«А якщо буде це? А якщо нам заб'ють гол?»
Верон, такий потужний гравець.
І Лопесу майже вдалося, але Інс миттю помічає небезпеку
і знаходить Бекхема. Бекхем — Оуену.
Ще одна атака Оуена. Він знову загрожує супернику.
Чудово веде м'яч Майкл Оуен. Є шанс забити.
Прекрасний гол!
Так!
Але ще нічого не вирішено.
Суть футболу — обман.
Стадіон вирує.
Англія контролювала матч.
Аргентина битиме штрафний з краю штрафного майданчика.
П'ятеро у стінці з Англії, плюс один аргентинець.
Верон подає м'яч Занетті! Чудовий гол!
Бездоганне виконання.
Але справа не лише в контролі м'яча.
Пам'ятайте: без паніки.
Спокійно.
І ось Бекхем. Знову Бекхем.
Це може розпалити Англію ще більше.
Справа також у зосередженості й пристрасті, а ще в контролі гніву.
І зараз буде вистава.
Я хотів роздратувати його, побачити, чи він відреагує.
Передача від Андертона Оуену була не зовсім тим, що треба.
Як і ця сутичка.
І Бекхем... А чи випадково Бекхем
вдарив Сімеоне...
Гадаю, тут буде жовта картка,
і, можливо, Девіду Бекхему.
Він витягає іншу картку для Бекхема. Червона картка Девіду Бекхему!
О ні.
Таким чином, Бекхем вибуває з гри.
Це була одна секунда.
Він таки помстився.
Я хотів схопити Сімеоне і просто заїхати йому в пику.
Те, як він упав, — жалюгідно. Він же ніби суворий, крутий мужик.
У центрі поля проти мене.
Прямо на очах у судді, Браяне.
Це було жахливо.
Люди кричали,
а потім стало чути агресію фанатів.
Цей миттєвий порив дорого коштував Англії.
І тепер, без Бекхема,
маятник упевнено хитнувся проти Англії, у бік Аргентини.
Англія зіграла вже 74 хвилини вдесятьох.
У будь-якому випадку, це кінець, за винятком серії пенальті,
і ця драма ще попереду тут, у Сент-Етьєні.
Але пенальті... Вони мали шанс виграти в пенальті. Тож...
-Люди забувають. -Люди про це забувають.
Це напружені моменти.
Скільки б ви не грали в цю гру,
це моменти найбільшої драми.
І гол.
Якби він залишився, чи виграли б вони?
Ніхто не знає.
Воротар відбиває.
Удар Аяли.
Як і в більшості випадків.
Ніхто не знає.
Якщо він не заб'є, Англія вибуває.
І він не забив!
Ні!
Аргентина проходить, Англія вибуває!
Який жорстокий виліт.
Неймовірно, Гарі, неймовірно. Я просто...
Гравці зробили все, що могли.
Але божевільна мить Девіда Бекхема, мабуть, коштувала вам гри.
Так. Це дорого нам коштувало.
Ми сьогодні безутішні.
Дивлячись інтерв'ю Ґленна Годдла, я подумала: «Ні. Що ти накоїв?»
Він звалив провину на Девіда.
А я... Знаєте, я... Ми звикли до тренера...
Алекс Ферґюсон ніколи не говорив про гравців.
Це гірка пігулка, яку ми п'ємо знову,
і ми сьогодні вкрай засмучені, але водночас дуже пишаємося.
-Але Англія програла через видалення. -Авжеж. Я не заперечую.
Усіх собак повісили на нього.
Девід Бекхем необачно й без потреби заробив червону картку.
Це трагедія. Тобто Бекхем був героєм у грі проти Колумбії
і дурним порушником саме в цьому матчі,
і він ще довго про це шкодуватиме.
Я не розумію. Тобто я... Я просто не розумію, що він робив.
Я виступив перед ЗМІ.
Це було схоже на самогубство, бо всі питання стосувалися Девіда.
Усі були агресивними й наполегливими.
Вони хочуть крові.
Пам'ятаю, в автобусі я подумав: «Ох і важко тобі буде».
Я пам'ятаю цю думку.
«І я нічого не вдію, щоб зупинити те, що буде».
-Це була мить повного божевілля. -Він дуже дурний хлопчик.
Хай би грав у саронгу,
тоді не зміг би так високо задерти ногу.
Ґленна Годдла виправдали.
Хай більше не вдягає футболку Англії.
Відтепер нам слід називати його Тупим Спайсом, так?
Надії та молитви нації розбилися об той єдиний інцидент.
Він підвів націю. Це була цілковита ганьба.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова