- Díky za kafe, kamaráde. - Není zač.
Je celkem temperamentní, ale miluju ho.
Je nejlepší.
Přijde mi to důležité. Všechno musí být svým způsobem...
perfektní.
Jo.
Díky.
Používá tuhle kuchyň někdo? Vypadá netknutě.
Jistě. Vařil jsem tu včera večer.
Kámo, je...
Já vím. Je krásně čistá.
Protože ji tak dobře uklízím.
Upřímně, nejsem si jistý, zda to má žena oceňuje.
Tu skutečnost, že když jsou všichni v posteli, chodím kolem,
čistím svíčky, nastavuji správně světla, kontroluji, že je všude uklizeno,
protože nesnáším, když ráno přijdu a všude jsou hrnky, talíře a mísy.
Je to unavující.
Je unavující obíhat každou svíčku, čistit ji, stříhat knot a... Unaví tě to.
Stříháš knoty svíček?
Ustřihnu knoty a vyčistím sklo.
Rozčiluje mě ten kouř kolem vnitřku svíčky.
Vím. Je to divné.
Je prostě perfekcionista.
Vidíš? Nedoceněný. Tak to je.
- Jsi doceněný. Vážíme si tě. - Vážně?
- Jo. - Dobře.
Tomu nevěřím ani na vteřinu.
Zní to sarkasticky, když to říká.
Podívej. Narovnává židle.
Já vím. No, to je...
Miláčku, kam to patří? Pamatuješ?
Ano.
Jak jinak.
Omlouvám se za ten hrnek.
Dobře, jdu.
Máš toho dneska hodně? Kam jdeš?
Jdu do práce.
Jdeš do práce?
Jedu do módní továrny, děcka.
- Ne, kam jdeš? - Na kosmetiku.
Dobrá.
ČERVENÁ KARTA
ČERVEN 1998 BUENOS AIRES, ARGENTINA
DO TOHO ARGENTINO
Kéž by existovala pilulka, která by vymazala jisté...
vzpomínky.
Červená karta pro Davida Beckhama.
Ne!
Argentina postupuje a Anglie končí.
Michael Owen je skleslý. Paul Ince roní slzy.
Je mi jich moc líto.
Udělal jsem hloupou chybu.
Podívejte. Nemůže vidět, kam kope.
- Pořád na někoho vyjíždí. - Tak vyjíždí.
Tohle není na vyloučení.
Změnila mi život.
Kdyby nebyl Beckham vyloučen, mohli jsme vyhrát.
Diskutabilní, že? Bude toho litovat. Bude se s tím muset naučit žít.
Myslíte, že to bylo na červenou kartu?
Ani náhodou.
Ten kontakt byl minimální.
Přihrál jsem to.
A spadl, jako by mě Beckham tvrdě praštil.
Dobrý herec. Chci vás do dalšího filmu.
Argentinský tým se vysmíval anglickým hráčům a rodinám.
Sen anglických hráčů o Mistrovství světa se rozplynul.
Cítil jsem se zranitelný a sám.
Anglický tým se vrátil domů,
po včerejší porážce na penalty proti Argentině.
LETIŠTĚ HEATHROW LONDÝN
Dobrá, lidi.
Davide!
A jak jsem procházel...
byl tam jeden hroznej paparazzi...
co šel vedle.
„Cítíš, že jsi zklamal svou zemi? Jsi ostuda.“
Davide, nastoupíš ještě někdy za svou zemi?
Pro setkání s rodiči mi zajistili soukromý salónek.
Utečeš a schováš se, Davide?
Byl prostě rozrušený.
Padl mi do náruče a řekl:
„Zklamal jsem všechny.“ A já na to: „Ne. Nezklamal jsi nikoho.“
Řekl jsem: „Hlavu vzhůru.“
Pak mámě a tátovi povídám: „Musím vám něco říct.“
„Victoria je těhotná.“
A první, co tátovi vyšlo z pusy, bylo...
„Sakra. To sis nemohl vybrat horší čas?“
Beckham odjíždí z Anglie a letí přímo do New Yorku
za svou přítelkyní Victorií Adamsovou.
SPICE GIRLS MADISON SQUARE GARDEN
DNES VEČER - 20:00 VYPRODÁNO!
Zítra jdu za Davidem. Dva měsíce jsem ho neviděla.
Ani si nepamatuju, jak se rád mazlí.
Takhle!
A já že...
„No tak, zlato!“
Pamatuji si, že jsem opravdu nechápala, jak vážné to všechno bylo.
Protože, víte... Fotbal mě nikdy moc nebavil.
Ráda se dívám, jak hraje fotbal, ale pak miluju vše, co dělá.
Mohl by malovat zeď a já bych se na to ráda dívala.
Víte, co myslím? Chtěla jsem ho podpořit.
- Všichni oblečeni? - Jo.
Ahoj, Davide.
Jak se máš?
- Dobře. Ty? - Fajn. Rádi tě máme zpátky na Spice Camu.
Jsem moc ráda, že jste tu spolu.
- Koukněme na tyhle. - Dobře.
Ta se mi moc nelíbí. Bože, tvářím se tak vážně.
Když za mnou přijel do Ameriky, cítil, že zklamal sám sebe,
své spoluhráče, svou zemi, fanoušky, mě.
Měl pocit, že zklamal všechny.
Ale když byl s námi, se Spice Girls, byla tam ochrana.
Lidi se k nám nedostali.
Mohly jsme ho trochu ochránit.
Říkal jsem si: „Dobře, jsem v Americe. Jsem v bezpečí.“
Zrovna jsme čekali první dítě.
A já si pomyslel: „Zvládnu to. Za den nebo dva lidé zapomenou.“
Byla to zaslepená a rozzuřená Anglie, která se dnes ráno vlekla do práce.
Dobrý zápas, říkali, ale zoufale zklamaní z jednoho muže.
Beckham byl úplně mimo.
Být vyloučen v takovém zápase je ostuda. Je mi líto jeho kariéry.
Neodpustitelné.
Zdeptaný. Jsem si jistý, že celá země je. Tahle země to potřebovala.
Pro jednoho fanouška toho bylo moc
a po zápase vyhodil televizi přímo z okna ve třetím patře.
„Zdeptaní. Zničení.“ To říkají lidé a většina viní Davida Beckhama.
Ano.
Myslím, že ani jednomu z nás nedocházelo, co se ve Velké Británii děje.
- A už ho někdo viděl? - Pokud víme,
David Beckham odletěl odpoledne zpět do Anglie.
„Dětinský. Mrzutý. Hanebný. Hloupý.“
Ta slušnější slova, jež dnes novináři používají
k označení Davida Beckhama.
BECKHAM JE SLEPÝ BLB
David jel domů dřív než já, protože jsem byla stále na turné,
a jeho dosavadní ochrana...
se změnila v naprostý masakr.
Davide!
- Tady! - Davide! Tady!
A myslím, že jsem o tom nikdy nemluvil, protože prostě nemůžu.
Je těžké mluvit o tom, čím jsem si prošel, protože to bylo tak extrémní.
Všichni jsme zklamaní a budeme o tom mluvit celé roky.
Zklamal své spoluhráče a svou zemi.
Celá země mě nenáviděla.
Nenáviděli mě.
Dokonce i premiér vynesl verdikt.
Poté, co byl David Beckham vyloučen,
způsob, jakým drželi pohromadě a reformovali se,
to byl mimořádný úspěch.
Kdyby to dopadlo jinak, myslím, že by nás nic nezastavilo.
OKAMŽIK ŠÍLENSTVÍ
A Glenn Hoddle nepřišel s tím, že by Davida ochránil.
Musí se naučit, že na této úrovni si to nemůže dovolit.
Bude potrestán jak on, tak my.
A kolik Davidovi bylo, 23? Ve 23 jsi kluk.
A Glenn Hoddle byl muž, a muž... Vlastně bych ho nenazvala mužem.
Byl to starší člověk.
STÁLE ZAHOŘKLÍ? VYBIJTE SI VZTEK
Myslím tím naprostou nenávist.
Veřejná šikana na jiné úrovni.
Někdo ťukal na dveře.
Otevřel jsem a nemohl uvěřit,
že tam bylo asi 30 reportérů a fotografů.
A pak jsem zjistil, že o kousek dál po silnici je dodávka
s obrovskou anténou...
napíchnutou na telefon.
Otec Davida Beckhama říká, že se synem většinu dní telefonuje,
a že prostě vůbec není sám sebou.
Vyrostli jsme spolu.
Jako kluk jsem hrál za Manchester United.
Přišel jsem tam v deseti.
A byl jsem chytrý. Řekl jsem: „ Kurva. Nebudu tak dobrý jako on,
tak bych mohl být alespoň jeho kamarád.“
Když jsme po Mistrovství světa šli poprvé do restaurace,
bylo ticho, všichni se dívali a probodávali ho pohledem.
Pak se koukala celá restaurace. To byl jen začátek. A zhoršilo se to.
Chodili byste po ulici a lidi by na něj plivali.
Víte, lidi by do něj vrazili
a šli do něj: „Do prdele s tímhle! Zasranej... Jsi tohle. Jsi tamto.“
Střídali jsme se s ním na záchodě. „Kdo vezme Beckse na záchod teď?“
Nemůžete ho nechat jít samotného ani na záchod.
Asi jsme překonali světový rekord v rychlochůzi mezi bary,
když jsme se snažili někam dostat.
Nastoupili byste do auta, dojeli k semaforu.
Semafory jsou ze všeho nejhorší,
protože tam lidé stahují okénka, vystupují, bouchají do auta a do oken.
„Do prdele s tebou, kámo!“ Ale prostě... Bylo to šílený.
A vy v tom autě takhle sedíte.
Ale nikdy nereagoval. Ani jednou.
Podobizna 23letého mladíka s oprátkou visela před londýnskou hospodou,
dokud policie nenařídila její odstranění.
Je to vaše figurína, že? Můžete vysvětlit...
Ne, není moje. Je půjčená.
Policie říká, že pověšení této figuríny může podněcovat násilí.
Nesmysl, co? Je to kravina.
Je to směšné.
Kamkoli jsem šel, každý den mě uráželi.
Jít po ulici a koukat na...
lidi... dívající se na vás skrz prsty,
plivající na vás, nadávající vám do obličeje
a říct to, co říkali...
Je to... Víte, je to těžké. Je to těžké.
MEZINÁRODNÍ PŘÍLETY
Nejedl jsem, ani nespal.
Byl jsem troska.
Byl zlomený.
Byl naprosto zlomený.
Byl na kusy.
Nevěděl jsem, co dělat.
Líbí se ti můj zpěv?
Zavolal mi šéf.
Řekl: „Davide, jak se máš?“
A já... Byl jsem trochu... Zhroutil jsem se.
Řekl: „Jak se máš, synu?“
Odpověděl jsem: „Špatně, šéfe.“
Řekl: „Dobře. Netrap se tím, synku.“
Já mu řekl: „Jeď na dovolenou. Vrať se a postaráme se o tebe.“
Pak jsem viděl tvůj dopis.
„Nečti noviny. Nemá to smysl. Můžeš to ignorovat.“
Tisk v Anglii... Žiju v New Yorku. Jsme zlí. Ale tisk v Anglii lidi ničí.
Cupovali nás.
Kdo je to?
Vzpomínám, že se vrátil na trénink.
Dobré ráno. Jak je?
Dobrý, Dave?
David vždy vypadá bezchybně. Vypadal strhaně.
Normálně je opálený. Byl bílý jako stěna.
Jeho pohled byl plný bolesti. Ubližovalo mu to.
Prosím? Ano. Možná... Dobré ráno, Davide.
Bylo těžké vidět Anglii obrátit se takhle proti němu?
Vůbec se mi to nelíbilo, ale nemohla jsem s tím nic dělat.
Ráda bych něco řekla, ale nejde to. Necháte si to... Víte.
Jako vždycky.
Byl zbitý...
a pošramocený.
Ale sir Alex vytvořil ostrov.
MANCHESTER UNITED
A nepřátelé se k němu nemohli přiblížit.
Zahnali jsme je.
Je to jako vnitřní svatyně.
Žádná okna.
Všichni se o sebe staráme.
Nikdy se nepodrazíte.
Nikdy se neopustíte. Nepomlouváte se.
Moje hra!
Nikdy bychom nenechali jeden druhého v průšvihu.
Nikdy.
Tak jo, dobře. Pokud jde o mě, staráte se o své obranné povinnosti.
Sir Alex byl nejlepší v tom: „Jsme to my proti světu.
Manchester United proti ostatním.“
Myslím, že proti nám nemají šanci.
Myslím, že nemají šanci.
„Vyhráváme navzdory, ne kvůli.“
A myslím, že nás bavilo, že nás všichni nenáviděli.
Jen zajistěte, že budete na zítřek připraveni. Ano?
Ale užijte si to.
Nějaké otázky?
Dobře. Jdeme.
A to udělal sir Alex s Davidem.
My proti světu.
Bylo to prostě: „Dobře, zítra hraješ, tak se seber a dělej to, co vždycky.“
To bylo jediné, co jsem mohl ovládat.
Na hřišti jsem se cítil v bezpečí.
Kolují obavy, že fotbaloví hooligans,
kteří pobodali fanouška Arsenalu v roce 1992,
plánují zaútočit na Beckhama, až půjde na hřiště.
Tehdy Kathy našla kulky v dopisech.
Takže klub musel kontaktovat policii,
protože mu vyhrožovali.
Jednou dostal kulku poštou?
My... Nikdy bych o tom nemluvila, tak mi odpusťte.
Já ne... Nebudu o tom mluvit.
Jak si zítra představujete tenhle zápas?
Bude nervózní.
Jako by byli jiní mladí hráči.
Ale dostane se mu velké podpory od spoluhráčů.
A ode mě.
Takže...
WEST HAM UNITED vs. MANCHESTER UNITED PRVNÍ VENKOVNÍ ZÁPAS SEZÓNY 98/99
Očekáváte velký prodej triček?
Ne. Ne Davida Beckhama. Ne ve West Hamu.
BECKHAM MĚ NAKOPL
Všichni tady, kdybychom měli dar hrát fotbal jako on,
byli bychom tam 90 minut.
West Ham nemůže být horší.
A oni po něm šli ulicemi v tisících.
Beckhame, ty hajzle! Beckhame, ty čuráku! Ty sráči!
Ty blbče!
Ty sráči! Ty čuráku! Sráči!
Sedíte tam. Všichni se diví:
„Vážně? Toto všechno to znamená?“
„Jako život nebo smrt.“
A fanoušci mu to dávali sežrat. Víte byli...
Číslo pět, Ronny Johnsen. Číslo sedm, David Beckham.
Na Beckhama.
Bylo to hrozné.
Pamatuju si, že tam seděla žena s novinami a ukazovala mu, jak visí.
United mají roh. To znamená Beckhama.
Beckhame, ty vandráku!
Byla jsem naštvaná, jak na něj křičeli.
A jeden chlápek mě vyzval na souboj.
„No tak, pojď si to rozdat.“
Beckhame, ty sráči!
Beckhame, ty debile!
Jo. Pro rodiče není hezké tohle vidět.
Jo, teď se mi chce brečet.
Přineslo to hodně pozornosti, kterou bych nikomu nepřál,
natož svým rodičům.
A to si nemůžu odpustit.
To je ta těžká část toho, co se tehdy stalo.
Ale proč ty? Nejsi...
Protože já jsem udělal tu chybu.
I teď, když mi je 47 let...
tak si to vyčítám.
- Pořád? - Jo.
Váš nejlepší kamarád je urážen.
Víc než dost. Věděl jsem, že to schytá den nebo dva.
Ale šlo to dál a dál. Tohle trvalo měsíce.
David Beckham není první, kdo zjistil, že na vrcholu hory fouká nejsilnější vítr.
V té době duševní zdraví nikdo neřešil.
Zatímco nyní je to vždy: „Jak se cítíš? Mluvil jsi s někým?“
David byl tehdy sám.
Jezdil po silnici M6. Nebyla to pětiminutová cesta.
Ale tak na tři hodiny. Jenom řídil auto, bezcílně.
Dojel na nějaké místo a pak jel zpátky.
Každou chvíli přijde bouřlivé přivítání.
Neotevřel se. Všechno v sobě dusil.
Víte, dělnická třída, mentalita staré školy,
vyhrň rukávy a dostaň se přes to.
Beckham.
Když prožívám těžké chvíle,
dokážu se před tím uzavřít.
Ale uvnitř...
mě to zabilo.
David Beckham.
Nádherná přihrávka.
A byl vážně v depresi.
Naprosto, klinicky depresivní.
Strašně mě to bolelo.
Pořád ty dotyčné chci zabít.
David Beckham je stále vypískáván všude, kam se pohne.
Osobně si myslím, že pokračující msta proti Beckhamovi
je dost směšná.
Bože.
Kdykoli mě v té sezóně nakopli, znělo to, jako by ten tým dal dva góly.
Beckham.
Ale naštěstí má Beck ve svém týmu hráče, kteří umí lidi srovnat.
Přichází problémy!
Půjdeš po něm, půjdeš po nás všech.
Je nelidské, co musel snášet.
Nelidské.
Zlomilo by to všechny, 99,9% fotbalistů.
Tohle je loženka Davida Beckhama.
Jak funguješ?
Já nevím. Upřímně... Vlastně nevím.
Ty blbe!
Ty zasranej sráči!
Jsi na hovno, ty sráči!
Jo.
Mnohokrát jsem tu stál a díval se, jak David jako mladík hrál.
Jo.
Připadá mi divné sem teď chodit a vidět, jak se vše změnilo.
Myslím, že jsem unesl být urážen fanoušky...
Myslím, že jsem to zvládl hlavně díky svému otci.
Je to vtipné.
Takže...
Můj táta byl úplně posedlý United.
Nemají žádné fotky Manchesteru United. Budu jim muset nějakou sehnat.
To byl jeho sen.
Vidím spoustu dresů Arsenalu.
Koho?
Jeho snem bylo mít syna, který by hrál za Manchester United.
A tady je Charlton! Skvělý gól!
To je ale tým.
Je to skvělý muž.
Zpátky na Charltona. To může být ono! Je!
To může být gól, který dostane Anglii do finále.
Bobby Charlton je můj hrdina.
Jsem instinktivní hráč. Moc na to nemyslím.
Jaké je Davidovo celé jméno?
David Robert Joseph.
„Robert“ je po Bobbym Charltonovi.
Skvělá střela!
Trénoval jste tuto střelbu?
Pořád, jo.
Jako vše v životě je i střelba ve fotbale o tréninku.
Rád bych byl fotbalista.
Ale měl jsem to druhé nejlepší.
Táta mě bral ven na hodiny.
Naučil jsem ho, jak správně kopat. Levá noha, pravá noha.
Levá noha, pravá noha, pořád dokola.
Vše bylo jen o kontrole.
I když mi bylo sedm, osm let,
kopal míč nahoru, co nejvýš to šlo a říkal:
„Zpracuj to. Dobře. To nestačí. Znovu. To nestačí. Ještě jednou.“
- Znovu a znovu. - Krásný dlouhý kop.
Začal hrát za Ridgeway Rovers.
Byl skvělý.
Pak už nepřestal vyhrávat.
Nikdy neprohrál. Bylo to divné.
A lidi říkali: „Kdo je ten kluk?
Vyhrál 92 zápasů bez porážky.
To je dobrých 23 metrů.
Byl tak dobrý.
Bože! Je to gól!
Řekl jsem mu: „Vidíš, co jsme trénovali?“
Bez problémů.
Trochu jsem se bál o jeho výšku,
tak jsme mu začali dávat Guinness a syrové vejce.
Abychom byli fér, dělal to každý týden.
- Kdykoli hrál... - Vzal si to.
...zavolal jsem do klubů a nechal si poslat videa.
Mám jich asi 1 300, 1 400.
Zápasů? Počkejte. Říkáte že...
1 300 nebo 1 400 zápasů?
Jo, na videích.
Ježíši...
Smůla. Do toho, Dave! Do toho, synu!
Bylo potěšením sledovat, jak hraje. A líbilo se mu to, užíval si to.
Bál jsem se víc, když tam byl,
protože jsem věděl, že kdybych udělal chybu, řekl by mi to.
A vždycky mi to říkal. Vždycky.
Běž! Dave! Do toho! No tak!
Myslíte si, že jste na Davida byl příliš tvrdý?
Myslela jsem si, že je až moc přísný.
Říkávala jsem: „Je ještě mladý. Nech ho být. Ať je šťastný.“
Ale ne, protože, víte, kdybych mu řekl, jak je dobrý,
tak nemá na čem pracovat.
Dobře, no tak! Jdeme na to!
No tak!
Výš! Dave, vstávej!
Slyšel jsem mámu otočit se k tátovi a říci:
„Přestaň s ním takhle mluvit. Přestaň na něj křičet.
Přestaň mu vyčítat. Dneska mu to šlo.“
A táta vždy říkal:
„Vedl si dobře.“
Dave, vstávej! No tak! Jdeme!
Vzala jste ho někdy stranou a řekla: „Tede, nebuď na něj tak tvrdý?“
Snažila jsem se, ale neposlouchal mě.
Do toho, synu! No tak, jdeme! No tak, Dave!
A rozčílila jsem se, když ho rozplakal.
Můžu se na něco zeptat?
Měl jsi někdy chvilku, kdy jsi ho chtěl prostě praštit?
- Ne. - Nikdy?
Ne. Vím, že bych dostal zpátky.
Vem si to!
No tak!
Jo, byl jsem tvrdý.
Ale ukázalo se,
že to byla správná věc.
Robbie! Hraj, jestli to chceš!
Tak mu pomoz ven!
Byly jste s dětmi na ultrazvuku?
- Ano. - Dobře. A kopou?
- Jo. - Jo? Víc než manžel, nebo méně?
- Asi stejně. - Jo?
Myslíš, že je to holka nebo kluk? Víš to?
Ne, nevím, co to je.
Byla jsem těhotná a tak unavená. Chtěla jsem to dítě.
Dostaňte to dítě ven. Dost toho těhotenství.
Nyní k fotbalu, argentinský reprezentant Diego Simeone
a David Beckham, se zítra večer postaví tváří v tvář,
když Manchester United vyzve Inter Milán
ve čtvrtfinále evropského poháru na Old Trafford.
Diego, jsi rád, že hraješ proti Beckhamovi?
Veškerá konverzace byla o...
Davide!
...Beckham versus Simeone.
Ale v hlavě jsem měl narození prvního dítěte.
Tohle je hlavní událost.
Posaďte se blíže, máme tu nejprestižnější evropský turnaj.
A byla jsem asi dva nebo tři týdny po termínu.
A říkám: „Pro lásku Boží! No tak. Co se děje?“
Vchází do obrovského očekávání.
David Beckham je nejmladší na hřišti. A jedním z nejnadanějších.
Ale v posledních šesti měsících byly chvíle,
kdy cítil, že utrpení ze života mu udělal Diego Simeone z Argentiny.
Říkali jste si v šatně:
„Do prdele. Tenhle hajzl je zpátky?“
Ano, něco takového proběhlo.
„Fajn, uvidíme, jak se ti povede teď. Jak zareaguješ.“
Teď si David Beckham a Diego Simeone podají ruce.
Nemusí to myslet vážně.
Nebyl šťastný.
To je pochopitelné.
...můžeme zapomenout na půlku ranních titulků a pustit se do zápasu.
Jako tým jsme si neřekli: „Jo, schytá to za tebe,“
ale platilo: „Pokud budeme mít šanci, vrátíme mu to za tebe.“
Cole ztratil se Simeonem.
Keane si počínal čistě. Beckham se snaží zakončit.
David Beckham by měl vstřelit gól.
Beckham.
Pamatuju si, jak přes den volal Victorii.
Beckhamův přímý kop.
Byl roztržitý.
Hádali se.
Říkala: „Jestli prošvihneš porod, jestli tu nebudeš...“
A já na to:
„Vypni ten telefon. Vyčerpáš se dřív, než začne zápas.“
Gary Neville.
David Beckham.
Pamatuji, že jsem řekl: „Teď musíš přepnout.“
Tenhle zápas je důležitý.“
Nyní Simeone. Vystřelil!
Vůbec nehrál.
A pak najednou...
Jeden David Beckham! Je tu jen jeden David Beckham!
...dav začal zpívat jeho jméno.
Jeden David Beckham! Je tu jen jeden David Beckham!
A to Davida nakoplo.
Je tu jen jeden David Beckham!
Uvědomil si, že se o něj postarají obyvatelé Manchesteru.
Jeden David Beckham! Je tu jen jeden David Beckham!
To rodiny dělají, víte? Tak to udělal United.
Beckhamův kříž.
David Beckham.
Centruje na Cola!
Ten zvuk byl ohlušující.
Simeone.
Zaznamenal jsem v Beckhamově výzvě trochu větší jiskru?
Na Beckhama.
Na Dwighta Yorkea. Je to jedna nula!
Díky centru Davida Beckhama vedou Manchester United ve čtvrtfinále.
Neville na Beckhama.
Dovnitř směrem na Yorka. Dva nula!
Baggio s přímým kopem. Beckham hlavičkuje pryč.
Skoro byly vidět jiskry.
Nemyslím, že své dítě pojmenuje „Diego“.
Manchester United dva, Inter Milán nula.
Na konci zápasu
byl dost rozumný na to, vyměnit si se mnou dres.
Házel jsi na něj šipky nebo tak něco?
Ne. Zarámoval jsem ho.
TLAČÍCÍ POSH BECKS S VICTORIÍ U ZAČÁTKU PORODU
PORTLANDSKÁ NEMOCNICE
Nakonec mi řekli, že musím podstoupit císařský řez.
Pamatuju si ty titulky: „Posh odmítá tlačit.“
Neodmítala jsem tlačit.
Bylo mi řečeno, že by to nebylo bezpečné.
Je to ta nejúžasnější věc.
Moje první dítě.
Někdo za námi přišel a řekl:
„Davide, měl bys oznámit, že se dítě narodilo,
jméno, váhu, Victorii se daří dobře.“
Měla jsem epidurál a pamatuju si, jak se naklonil,
když jsem ležela v nemocnici a byla ochromená od pasu dolů.
A já se zeptal: „Můžeš mi upravit vlasy?“
Z čehož nejspíš nebyla úplně nadšená.
Davide! Jak se daří miminku?
Jak se má Victoria?
Vždycky musíš upravit vlasy.
Vždycky musím upravit vlasy.
Tady, prosím! Díky!
Brooklyn. Chlapec.
Zamávej, Davide!
Davide, jak se dítě jmenuje?
Je to Brooklyn Joseph.
- Brooklyn Joseph? - Jo.
- Davide, tady! - Davide!
Jakmile se narodil, napadlo mě:
„Jak ho ochráním? Co udělám, abych ho ochránil?“
Tu noc spal Brooklyn vedle Victorie.
Victoria chtěla, ať jdu k ní do postele,
a já na to: „Ani náhodou. Spím opřený o dveře.“
Tady, Davide. Davide!
Byl jsem paranoidní, že ho někdo ukradne.
Davide, tady!
Davide!
Víte, má to být šťastná chvíle.
A byla to šťastná chvíle.
Ale měl jsem strach.
Nechtěl jsem, aby přišel do tohoto života...
v době, kdy jsem procházel, čím jsem procházel.
- Okna na autě byla zatemněná. - Jo.
Tohle se dělo.
A tohle byl David s Brooklynem,
choval ho v dece.
Cítil jste se někdy provinile za to, že jste jeho i děti fotil?
No...
Jo, oni... Teď už byste to neudělali.
Je to prostě...
Časy se změnily. Prostě byste to neudělali.
Lidé platili majlant za fotky našeho dítěte.
Takže dělali cokoli, aby tu fotku získali.
Nechceme ho fotit, dokud nebude ve věku, kdy se může rozhodnout.
A je to naše miminko, a tak to chceme zachovat.
- Tady to dítě můžete vidět. - Jo.
Ale když začaly výhružky o únosu, začalo to být děsivé.
Vyhrožovali nám, že nám ho unesou,
hned od chvíle, co se narodil.
A to... Nejde ani vysvětlit...
jak jsme se cítili, nemohli jsme se schovat.
Toto je výlet do zoo v Chesteru.
Tohle byl Wacky Warehouse.
- Jo, bylo to ve Wacky Warehouse. - Byl to on.
- Sakra. Sledovali jste je všude. - Já vím.
Tohle všechno se mi teď vrací...
a chápu proč...
mi to přišlo dost stresující,
protože jsem toho tolik vytěsnila a myslím, že David také.
Ale teď se mi to vrací.
Představte si, že máte dítě, kterému vyhrožují smrtí.
David s tímhle vším musel hrát.
Beckham to zase rozdává. Tohle není on.
Zdá se, že Beckham momentálně není sám sebou.
Možná byl do noci s dítětem nebo něco.
A já byla sama v bytě s miminkem.
Tak jsem brala na zápasy.
A to urážení bylo...
Já ne... Těžko se to vysvětluje.
A pak začnou zpívat chorály o Victorii.
A byl jeden, za který mě zabije.
Ten zpívali všichni fotbaloví fanoušci.
„Posh Spice si ho strká do prdele.“
Omluvte můj slovník. Není pěkný.
Ale tohle zpívalo 75 000 lidí.
Je to trapné, zraňující.
Vzpomínám, jak jsem seděla a paní vedle mě
se otočila a nevěděla, co říct. „Chcete žvýkačku?“
„Jestli chci žvýkačku?“ Co byste řekl někomu,
o kom 75 000 lidí zpívá, že si ho strkáš do prdele?
Nevěděli jsme, co dělat.
Připadalo mi, že se topíme.
David mohl jen tak tak zvládnout cokoli, co se týkalo jeho.
Ale jakmile jdou po vaší rodině a dětech, vaší ženě,
pak zareagujete.
Co jsi udělal?
I když bylo hrozné dívat se na Victorii na tribuně...
vlastně...
to byla jediná věc, která mě povzbudila.
Tady je Beckham.
Trefil se! Konečně se trefil! David Beckham ukončil dlouhé období sucha.
Beckhama vypískávají všude, kam jde.
Když si fanoušci mysleli, že můžou zpívat o mé rodině,
dal jsem gól.
Ovšem! Beckham!
Byl téměř pět měsíců bez gólu.
Teď má dva ze dvou zápasů.
Rád bych vám řekl o těch chorálech, ale většina z nich je nemravných.
Kritika pro něj byla jen ztráta času. Naprostá ztráta času.
Beckham. Skvělá hra.
Točený centr, velmi nebezpečné.
A je to gól!
Další skvělý míč od Beckhama.
NAGELOVANÝ CHLAPEC ZÁŘÍ
ARSENAL 69 BODŮ MANCHESTER 68 BODŮ
Čím víc pozornosti David měl, tím lépe hrál.
Beckham.
Má formu.
Beckham se odmítá vzdát.
...pro Manchester United. Beckham střílí. Geniální!
Na tohle nás sir Alex připravoval.
UNITED 71 ARSENAL 69
Tady je Sheringham.
Beckham! Nádherný gól!
Něco bylo potřeba, aby zde Manchester United udělali průlom.
VZKŘÍŠENÍ DAVIDA BECKHAMA
Udělal chybu. Byl za to hodně kritizován.
Co uděláte potom?
Top se nebo plav.
Beckhamův roh.
Na Keana!
Manchester United má Evropský pohár znovu na dohled.
Jeli jsme na výlet a byli jsme ve stejném hotelu jako tisk.
A byl tam jeden novinář z The Sun.
Večer jsme se najedli a nechali mu to napsat na účet.
Odplata.
Manchester United jsou na pokraji opravdové sportovní důležitosti.
Výhra promění United v šampióny.
Šílená sezóna. Nebylo to něco...
Začátkem roku se rozhodnete vyhrát každou soutěž.
Jistě. Zápasy jsme si prostě odškrtávali.
Máme poslední týden.
Scholes.
Beckham.
Je to gól!
Manchester United jsou mistři!
První část treblu je dokonána.
1 SPLNĚNO 2 PŘED NÁMI
Fanoušci Manchesteru United a Newcastlu míří do Wembley
na finále Anglického poháru.
Pro United je to další krok v jejich snaze o historický treble.
Je to 118. finále od začátku soutěže v roce 1872
a mohlo by být jedno z nejvýznamnějších.
Vyhrát ligu...
Jo, je to skvělé.
Ale Anglický pohár?
To je úplně jiná věc.
Sheringham. Na Scholese!
Manchester United by se mohl zapsat do dějin.
Už vyhráli Anglický pohár a Premier League.
Když vyhrají Evropský pohár, dosáhnou jedinečného treblu.
Treble byl prostě...
Prostě nemožný.
Může toho někdo dosáhnout?
Není to reálné.
Tohle je oblek, který jsme měli na finále Ligy mistrů.
Tohle sako. Tady byl odznak,
ale sundali jsme ho, abych ho mohl nosit i potom,
na svatby a tak.
Vsadím se, že teď už bych se do něj ani nedostal,
protože jsem od té doby něco přibral.
Manchester United se chystá odletět do Barcelony na Evropský pohár.
Měli jsme šílený týden.
Fotky, oblečení, tohle, to a tamto.
Jsou modré a šedé obleky. „Zkus tyhle kalhoty, tuhle bundu.“
Má mistr ten svůj?
Protože mi dnes ráno říkal o bílých ponožkách.
Všude byly bundy a kalhoty.
Obleky se válely všude.
- Tamtudy? - Ano.
Manchesterské letiště bylo dnes červené,
když fanoušci United odletěli do Barcelony,
nesoucí naděje na vítězství.
Na začátku sezóny byste mohli dostat 80:1, že United vyhrají treble.
Tým cestoval stylově, s vědomím, že vítězství je zapíše do historie.
Letíme do Barcelony Concordem.
Byl to zážitek.
Bylo to hrozné. Nesnáším to. Musel jsem jít zvracet na záchod.
Aktuálně cestujeme rychlostí přes 1 000 kilometrů za hodinu.
- Jaký byl let? - Fantastický.
Do Barcelony se nahrnuly tisíce fanoušků Manchesteru United.
Manchester United a Bayern Mnichov se honí za historickým treblem.
Zítra večer bude jeden jmenován mistrem Evropy.
Co to pro mě znamená? Byl bych nejšťastnějším mužem na světě.
Kvůli tomu jsem dřel.
Na tenhle okamžik čeká Manchester už 31 let.
Fanoušci zde jsou možná na rok 1968 příliš mladí,
- Dobře, díváš se, Davide? Jo? - Jo.
- Vidíš to? - Jo.
Dobře.
- Finále Evropského poháru. - Portugalci se brání.
Pro mého otce to byl obrovský den, když sledoval svůj tým.
Pro vás to byl velký zápas, že?
Jo. Byl to ohromný zápas.
Charlton to trefil!
Dívat se na hru sira Bobbyho je neuvěřitelné,
ten způsob, jakým ovládal míč a věci, které uměl. Bylo to prostě neuvěřitelné.
Benfický požár byl téměř uhašen.
Skončili však United? Ani náhodou.
Bobby Charlton zvyšuje na 4:1.
Manchester United to zvládli bravurně.
Byli fotbalovými mistry Evropy. Konečně...
Ale vítězství v roce 1968 byl otrávený kalich.
Manchester United od té doby nevyhráli Evropský pohár.
A čím déle to trvá, tím je to horší,
tím větší je odkaz minulosti, který nikdo nedokáže naplnit.
Obrovská noc pro Davida Beckhama.
Je to životní šance.
Šance na treble, kterou žádný anglický tým nikdy předtím neměl.
V dějinách je místo, které láká.
Po tom všem, co se ten rok stalo,
když se týmy seřadily, hledal jsem Victorii a mámu s tátou.
Naši rodiče tam nikdy nebyli.
Ale vzpomínám, jak hledím na ten obrovský stadion.
Dnes večer se na Camp Nou sešlo téměř 100 000 lidí.
Kdybych tátu neviděl, něco by chybělo.
Znervóznilo mě to.
To samé s Davidem a jeho rodiči v hledišti.
Vypadá to směšně, když jste 23letý fotbalista,
ale je to spíš taková jistota.
„Jsou tam. Koukají.“
Jakmile jsem je viděl,
byl jsem připravený.
Poslouchejte, jak se na stadionu šíří atmosféra.
Oni tu však stojí na pokraji historie.
Tady je Bobby Charlton, muž, který pozvedl Evropský pohár.
Beckhamův přímý kop je pro jednou k ničemu.
Byli jsme příšerní. Šokující. Byli jsme hrozní.
To je zmatek.
V první půlhodině zápasu se nám nedařilo.
Hodně se nám nedařilo.
Napjatá chvíle.
Basler. Odrazilo se to a skončilo v síti!
Bayern Mnichov jde do vedení!
A pro Manchester United jde o komplikace.
Davidovi...
tu noc...
něco uvnitř říkalo: „Tohle nedopustím.“
Beckham.
Pro něj to byla osobní věc.
Perfektní pro Colea. Dobrý první dotek.
Ta... tvrdohlavost a odhodlání.
David Beckham.
Po udělení té červené karty, po tom urážení...
Tady je znovu.
...a naprostém šílenství...
té národní ostudě, kterou měl být...
Beckham nakopává míč.
...dostal ránu od vlastní země.
Ale dostal se z toho a vyrostl.
Snaží se šéfovat celému představení, že?
Dřív jsem ho na hřišti povzbuzoval. Mluvil jsem na něj. Spíš kvůli sobě.
Myslím, že v tomhle zápase se stal lídrem.
A je to tu zas.
A pomyslel jsem si:
„Sakra. On inspiruje mě.“
Sezóna se blíží do dramatického finále...
Manchester United se stále snaží vyrovnat, ale čas jim utíká.
Je tam nějaký hrdina v červeném, který čeká na odhalení?
Andyho Colea na posledních deset minut nahradí Ole Solskjaer.
Jak ses cítil, když tě zavolal?
„Konečně. Už bylo načase.“
ZE HŘIŠTĚ 9 ANDY COLE
Má v rukávu gól?
Moc si toho nepamatuju, ale vzpomínám, jak vbíhám na hřiště.
A když takhle běžím, jsem nabuzený, tak buďte připraveni.
Tohle bude třída.
Beckhamův roh.
Kuffour hlavičkuje pryč.
Gary Neville je u balónu první.
Teddy Sheringham. Nevillův kříž.
Solskjaer hlavičkuje! Jeho první dotek!
To by byl ale příběh.
Jo.
Podaří se jim to nyní?
Čas se krátil.
Tři minuty nastavení.
Jsem vyčerpaný.
Jsem... úplně bez energie.
Chtěl jsem spadnout na zem a spát,
protože to byla jedna z těch sezón.
Byl jsem naprosto vyčerpaný.
Než můj manžel zemřel, řekla jsem mu...
„Drahý. Jdu si udělat kafe.“
Nekončí to, dokud není konec.
Jak se říká.
Vzpomínám si, jak se dívám na všechny ty fanoušky a přemýšlím...
Toto finále prohrajeme jedna nula a oni ani nevyskočí.
Vzpomínám, jak jsem si říkal: „To je ale zklamání.“
Ale stalo se něco neuvěřitelného.
David Beckham.
Gary Neville.
Centr se odrazil. Effenberg. Pozor na roh.
Zvládnou United skórovat? Vždycky skórují.
Máme roh.
Na co myslíš?
„Dělej, cos dělal jako dítě.“
Když mě táta nutil dělat roh za rohem.
Kopat ho na stejné místo, kam vždy chtěl.
A kdyby ne, zabil by mě.
Říkával mi: „Jsou to chvíle, jako rohy na konci zápasu,
které mohou... vytvořit historii.“
Je tohle ta chvíle?
Beckham.
Na Schmeichela. Teď na Dwighta Yorkeho.
Odvráceno. Giggs střílí! Sheringham!
Se 30 vteřinami nastaveného času Manchester United vyrovnávají!
Pořád jsou v Evropském poháru!
Dali gól. A on řekl: „Musíme vydržet do prodloužení.“
Řekla jsem: „Tak já jdu.“ A šla jsem zase ven.
Za současného stavu jdeme do prodloužení,
pokud Ole Solskjaer nevyčaruje další.
Beckhamův roh.
Beckham.
Sheringham!
A Solskjaer to dokázal!
Manchester United dosáhli země zaslíbené!
A co stalo, když jsi dal gól?
Jen blázinec a chaos a hráči...
dusili mě.
Píše se historie. Manchester United jsou opět mistry Evropy.
A nikdo nikdy nevyhraje finále Evropského poháru dramatičtěji.
Ten rok udělal z mého syna...
Udělal z něj muže.
Byl to ten nejúžasnější fotbalový zápas. Bylo to fantastické.
Nezamilovala ses kvůli tomu do fotbalu?
Ne. Ale miluju jeho a ráda se na něj dívám.
Davide!
- Je to on? - Je, v tom kostkovaném.
Jo, s tou bílou rukavicí.
Pozor na hlavy. Přestřelí jamku.
Předzápasové nervy!
Podívejte na titulní stranu The Mirror.
Všechny oči budou o víkendu upřeny na ně,
protože je čeká pohádková svatba na irském hradě
a očekává se showbyznysová událost roku.
David a Posh možná měli romantickou představu o Luttrellstownu,
při rezervaci svatby,
ale místo změnilo svou atmosféru v koncert pod širákem.
Co říkáš na Davida Beckhama?
Má trochu štěstí.
Promluvme si trochu o svatbě, protože...
Ta zasraná svatba.
Možná se to zvrtne.
Gary si ostříhal vlasy.
Božínku.
Jsi nervózní?
Ne, vůbec ne.
Jen jsem byl asi padesátkrát na záchodě.
Gary je tu ten nervózní.
HRAD LUTTRELLSTOWN
Jediná kamera, která se na akci dostane, bude patřit časopisu OK!.
Za exkluzivitu zaplatili milion liber.
Četla jsem, že hosté prý mohou mít cokoli, pokud je to černé?
Patrně černé a bílé.
- To je dost nudné, ne? - Je. Ano, je.
Ta svatba...
byla podívaná.
Snažil jsem se vzpomenout, kdy jsem se rozhodl pro fialový oblek.
Nevím, jak se to stalo.
Myslím, že jsem se ujal vedení Victorie.
Ale co nás napadlo?
Byla to zábava.
Nebáli jsme se, co si lidé řeknou.
Kristepane, jak je krásné být taková, že ti na tom prostě nezáleží.
Jen se chceš vyjádřit. Takoví jsme byli.
A trůny.
Trůny. Nevím, kde se tam vzaly.
Máme tu vzácné hosty.
Dámy a pánové, David řekl, že Spice Girls
požádaly o přítomnost týmu Bayern Mnichov.
David byl tou žádostí zmatený a ptal se proč. Říkal...
Prý se rády seznámí s muži,
kteří nahoře vydrží 90 minut a skončí druzí.
Byla to tak emocionální a vyčerpávající sezóna.
Nezvládl bych to, kdybych nebyl v klubu, jako je Manchester United.
Ale ona byla ten největší důvod, proč jsem to všechno zvládl.
Oženil jsem se s Posh Spice...
a můj život se naprosto změnil.
Ten shon kolem Davida a Victorie byl obrovský.
A to se siru Alexovi nikdy nelíbilo.
Myslel si, že ho rozptyluji, a že tím ohrozím Davidovu kariéru.
Být u zrodu fenoménu Beckhamových,
může být pro Fergusona obtížné,
když měl nad svým hráčem kontrolu tak dlouho.
Překlad titulků: Rudolf Havlík