- Mersi pentru cafea. - Cu plăcere.
E cam năbădăios, dar îmi place mult.
E cel mai bun.
E un aspect important. Totul trebuie să fie...
perfect.
Așa e.
Mersi!
Folosește cineva bucătăria asta? Pare nefolosită.
Sigur că da. Am gătit aici aseară.
- Frate... - Da, e totul e foarte curat.
Fiindcă o curăț foarte bine.
Nu știu dacă soția mea apreciază asta, sincer să fiu.
Când toți s-au băgat în pat, abia atunci fac un tur,
curăț lumânările, reglez luminile, mă asigur că totul e pus la loc,
fiindcă urăsc să văd dimineața cești, farfurii și boluri peste tot.
E obositor.
E obositor să iei fiecare lumânare, să o cureți, să-i tai fitilul...
- Devine obositor. - Tai fitilurile?
Tăiem lumânările și curăț suportul de sticlă.
Asta e obsesia mea: sticla afumată a lumânărilor.
Știu că e ciudat.
E perfecțiunea întruchipată.
Vezi? Nu sunt apreciat. Așa se întâmplă.
- Ba ești apreciat. - Da?
- Da. - Bine.
Nu cred asta nicio clipă. Tonul ei a fost foarte sarcastic.
Uite, aliniază scaunele.
Da. Asta e...
Draga mea, unde stă asta? Mai știi?
Da.
Sigur că da.
Scuze pentru ceașcă.
Eu plec.
Ai o zi plină? Unde te duci?
- La lucru. - Te duci la lucru?
Mă duc la fabrica de modă, copii.
- Serios, unde? - La cosmetică.
Așa da.
EPISODUL 2 ROȘU ÎN FAȚA OCHILOR
IUNIE 1998 BUENOS AIRES, ARGENTINA
HAI, ARGENTINA!
Aș vrea să existe o pastilă care să șteargă anumite amintiri.
Cartonaș roșu pentru David Beckham!
Nu!
Argentina merge mai departe, Anglia pleacă acasă!
Michael Owen e afectat. Paul Ince are lacrimi în ochi.
Îmi pare foarte rău pentru ei!
Am făcut o greșeală prostească.
Uite! Nu vede unde lovește.
- Dar lovește! - A ridicat piciorul.
Dacă e de roșu, nu mai zic nimic.
Mi-a schimbat viața.
Dacă Beckham nu era eliminat, câștigam.
E discutabil, nu? El va regreta. Dar va trebui să trăiască cu asta.
Ție ți s-a părut că merita cartonaș roșu?
Categoric, nu.
Contactul a fost minim. Se vede că am exagerat.
Am căzut de parcă Beckham m-ar fi lovit cu putere.
Bună interpretare! Te iau în următorul meu film.
Trecând pe lângă jucătorii englezi, echipa argentiniană a huiduit.
Visul jucătorilor Angliei la Cupa Mondială s-a spulberat.
M-am simțit foarte vulnerabil și singur.
Echipa Angliei a ajuns acasă
după înfrângerea la penaltiuri în fața Argentinei.
AEROPORT HEATHROW LONDRA
Salut, băieți!
David!
Mergeam prin aeroport,
și un paparazzi oribil...
se ținea după mine.
„Cum e să-ți dezamăgești țara? Ești o rușine.”
David, crezi că vei mai juca la națională?
Aveau un salon privat, unde să mă întâlnesc cu ai mei.
Te duci să te ascunzi, David?
Era tulburat.
Mi-a căzut în brațe și mi-a zis: „I-am dezamăgit pe toți.”
I-am zis: ”Ba nu. N-ai dezamăgit pe nimeni. Capul sus!”
Le-am zis alor mei că am să le spun ceva.
„Victoria e însărcinată.”
Primele cuvinte care i-au ieșit pe gură tatălui meu au fost:
„Fir-ar să fie! Tare prost ți-ai ales momentul!”
Beckham pleacă din Anglia și zboară din nou la New York,
unde se va întâlni cu iubita lui, Victoria Adams.
NU MAI SUNT BILETE!
Mâine mă văd cu David. Nu l-am văzut de două luni.
Nu mai știu cum e să-l îmbrățișezi!
Uite așa!
Iar eu o să-l...
„Vino încoace, iubitule!”
Îmi amintesc că nu înțelegeam cât de grav era ceea ce se întâmplase.
Fiindcă nu mi-a plăcut niciodată fotbalul.
Îmi place să-l văd pe el jucând, dar mi-ar plăcea orice-ar face.
Și dacă ar zugrăvi un perete mi-ar plăcea să mă uit.
Înțelegi? Pe el voiam să-l susțin.
- Sunteți îmbrăcate? - Da.
Bună, David!
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Bine! Mă bucur că te-am avem iar la Spice Cam.
Mă bucur pentru voi, că sunteți aici împreună.
- Să vedem câteva. - Bine.
Nu-mi place aia. Ce față serioasă am!
Când a venit la mine, în America, simțea că s-a dezamăgit pe el,
și-a dezamăgit coechipierii, țara, pe suporteri și pe mine.
Simțea că a dezamăgit pe toată lumea.
Dar când era cu noi, cu Spice Girls, era protejat.
Nu se putea ajunge la noi.
Am pus un strat protector în jurul lui.
M-am gândit: „Sunt în America. Sunt în siguranță.”
Urma să ni se nască primul copil.
Mi-am zis: „O să fie bine. În câteva zile, lumea o să uite.”
Cu ochii încercănați și foarte supărată, Anglia s-a târât spre serviciu.
Un meci bun, s-a zis, dar un om a dezamăgit îngrozitor.
Beckham a depășit orice măsură.
Să fii dat afară într-un meci ca ăsta e o rușine. Păcat de cariera lui.
De neiertat.
Trist. Sunt sigur că toată țara e așa. Țara avea nevoie de asta.
Un suporter a cedat.
După meci, a aruncat televizorul pe geam de la etajul trei.
„Trist, devastat”, spun oamenii. Cei mai mulți dau vina pe David Beckham.
Da.
Nu cred că ne-am dat seama ce se întâmpla în Marea Britanie.
A mai fost văzut?
Din câte înțelegem, David Beckham se va întoarce în Anglia după-amiază.
„Imatur, petulant, scandalos, prost.”
Sunt cuvintele mai blânde folosite de reporteri
pentru a-l descrie pe David Beckham.
PROST CA NOAPTEA
David s-a dus acasă înaintea mea, fiindcă eu eram în turneu.
În loc de protecția de care se bucura cu noi,
a intrat în mijlocul unui adevărat carnagiu.
David!
- Aici! - David! Aici!
N-am mai vorbit despre asta. Nu pot.
Mi-e greu să vorbesc despre tot ce am pătimit atunci,
fiindcă a fost ceva extrem.
Suntem dezamăgiți. Vom vorbi despre asta mulți ani.
Și-a dezamăgit coechipierii și țara.
Toată țara mă ura.
Mă urau.
Și prim-ministrul și-a spus părerea.
După ce David Beckham a fost eliminat,
felul în care au strâns rândurile și s-au adaptat
e o realizare extraordinară.
În altă conjunctură, nu cred că ne putea opri cineva.
O CLIPĂ DE NEBUNIE
Glenn Hoddle nu a încercat deloc să-l protejeze pe David.
La acest nivel, trebuie să știe că nu facem așa ceva.
Vei fi pedepsit. Noi am fost deja.
Câți ani avea David, 23? Ești copil la 23 de ani.
Glenn Hoddle era bărbat, iar un bărbat...
De fapt, nu l-aș numi bărbat. Era o persoană mai în vârstă.
SUPĂRAT? ELIBEREAZĂ-TE DE FURIE
Ură în cea mai pură formă.
Hărțuirea publică, dusă la un alt nivel.
A bătut cineva la ușă.
Am deschis ușa și nu mi-a venit să cred.
Afară erau vreo 30 de reporteri și fotografi.
Am văzut și o dubă oprită mai sus pe stradă,
care avea o antenă uriașă legată la firele de telefon.
Tatăl lui David Beckham spune că vorbește des la telefon cu el
și că acesta nu e în apele lui.
Am crescut împreună.
Am jucat la Manchester United în copilărie.
Am început la zece ani.
Am fost deștept. Mi-am zis:
„La dracu'! Nu pot fi la fel de bun. Mai bine să-i fiu prieten.”
Prima dată când am fost la restaurant după Cupa Mondială,
s-a făcut liniște, și toți îl săgetau cu privirea.
Toți se uitau la noi.
Era doar începutul. Apoi a fost mai rău.
Pe stradă, lumea îl scuipa.
Câte unii se repezeau la el, să dea peste el.
„Nenorocitule, ești așa și pe dincolo...”
Ne duceam pe rând cu el la toaletă. „Cine îl duce pe Becks acum?”
Mergeam cu el toaletă. Nu-l puteai lăsa singur.
Am bătut recordul de viteză mergând de la un bar la altul,
ca să ajungem într-un loc sau altul.
Cu mașina, ajungeai inevitabil la un semafor.
Era cel mai rău lucru.
Lumea cobora geamul, cobora din mașină.
Ne loveau mașina, dădeau în geamuri.
Strigau: „Du-te dracu'!”
Era o nebunie.
Iar tu stăteai așa în mașină.
N-a reacționat niciodată.
O replică a tânărului de 23 de ani a fost spânzurată lângă un pub din Londra,
până când poliția a ordonat îndepărtarea ei.
E manechinul tău? Ne explici...
Nu-i al meu. L-am împrumutat.
Poliția zice că manechinul spânzurat ar putea incita la violență.
Ce prostie, nu-i așa? E o prostie.
E ridicol.
Oriunde mergeam, eram hărțuit. În fiecare zi.
Să mergi pe stradă și să vezi
că oamenii te privesc într-un anumit fel,
scuipă spre tine, te hărțuiesc,
vin în fața ta și îți spun tot felul de lucruri...
E foarte dificil.
SOSIRI INTERNAȚIONALE
Nu mâncam, nu dormeam.
Eram la pământ.
Era distrus.
Era complet distrus. Avea sufletul făcut bucăți.
N-am știut ce să fac.
Îți place cum cânt?
M-a sunat șeful cel mare.
„David, ce faci?”
I-am spus. Cred că m-au copleșit emoțiile.
A zis: „Ce mai faci, băiete?”
I-am răspuns: „Nu prea bine, șefu'.”
A zis: „Înțeleg. Nu-ți bate capul cu asta, băiete.”
I-am zis: „Pleacă în vacanță. Când te întorci, ne ocupăm de tine.”
Apoi ți-am văzut scrisoarea
„Nu citi ziarele, n-are niciun rost.
Trebuie să ignori complet presa.”
Presa din Anglia...
Și noi, la New York, suntem răi. Dar presa din Anglia nu te lasă o clipă.
Ne fac fărâme.
Cine e?
L-am văzut când a revenit.
- 'Neața, Dave! Ce faci? - Merge?
David arăta mereu perfect. Acum, părea slăbit.
Era bronzat întotdeauna. Acum arăta ca o sticlă de lapte.
Avea cearcăne. Suferea.
Poftim? Da, foarte mult. Bună dimineața, David!
Îți era greu, văzând că toată Anglia îi era împotrivă?
Nu mi-a plăcut deloc, dar nici n-am zis ceva.
Mi-ar plăcea să fi vorbit, dar nu poți. Îți ții gura.
Așa cum am făcut mereu.
Era la pământ...
și rănit.
Dar Sir Alex a creat o insulă.
Cineva ostil ajuns lângă insulă nu se putea apropia.
Noi îl alungam.
E ca un sanctuar interior.
Fără ferestre.
Aici, avem grijă unii de alții.
Nu ne înșelăm încrederea. Nu ne lăsăm colegii la greu, nu-i trădăm.
Așa se joacă!
Nu ne părăsim la ananghie și n-o vom face niciodată.
Niciodată!
Bine. Din partea mea, ocupați-vă de apărare.
Sir Alex știa să ne motiveze: „Suntem noi împotriva tuturor.”
„Manchester United contra tuturor.”
Nu au nicio șansă împotriva noastră. N-au șanse, la cât de buni sunteți.
„Câștigăm în ciuda lor, nu datorită lor.”
Ne plăcea să fim în această poziție, detestați de toată lumea.
Aveți grijă să fiți pregătiți mâine.
S-a înțeles?
Bucurați-vă de meci!
Întrebări?
Bine. Să mergem!
Asta a făcut Sir Alex cu David.
Noi împotriva tuturor.
Zicea: „Mâine joci. Adună-te și fă ceea ce știi să faci.”
Era singurul lucru pe care-l puteam controla.
Pe teren, mă simțeam în siguranță.
Există temeri că grupul de hooligans
bănuit de înjunghierea suporterului Arsenal în '92
caută să-l atace pe Beckham la intrarea acestuia pe teren.
Atunci a găsit Kathy gloanțe în scrisori.
Evident, clubul a implicat poliția,
ca urmare a amenințărilor la adresa lui.
A primit un glonț prin poștă?
Nu aș vorbi despre asta. Iartă-mă.
Nu vreau... Nu vorbesc despre asta.
Cum vezi meciul de mâine?
Va avea emoții, așa cum e de așteptat de la un jucător tânăr.
Dar va fi ajutat de coechipieri.
Și de mine.
Așa că...
PRIMUL MECI ÎN DEPLASARE, SEZON '98-'99
Speri să vinzi multe tricouri?
Nu cu David Beckham. Nu la West Ham.
BECKHAM M-A LOVIT CU PICIORUL
Oricare dintre noi, dacă am juca fotbal cum joacă el,
am fi pe teren 90 de minute.
La West Ham e cel mai rău.
Erau cu miile pe străzi, veniți pentru el.
Beckham, labagiule! Beckham, nemernicule!
Ești un labagiu!
Dobitocule!
Labagiule!
Nenorocitule! Labagiule!
Rămâi mască. Te întrebi:
„E pe bune? Aici am ajuns? Pare ceva pe viață sau moarte.”
Suporterii nu l-au slăbit nicio clipă. A fost ceva...
Numărul cinci, Ronny Johnsen. Numărul șapte, David Beckham.
Pasă pentru Beckham.
A fost groaznic.
Îmi amintesc de o femeie care arăta un ziar,
cu poza cu el spânzurat.
Corner pentru United. Execută Beckham.
Beckham, tâmpitule!
Devenisem nervoasă din cauza vorbelor care i se aruncau.
Un tip mi-a zis să ies cu el să lămurim lucrurile afară.
Cică: „Hai afară!”
Beckham, ești un labagiu!
Beckham, nemernicule!
Da... Nu e plăcut să vezi asta ca părinte.
Și acum îmi vine să plâng.
A adus multă atenție, pe care nu o doresc nimănui,
darămite părinților mei.
Și nu mă pot ierta pentru asta.
Asta e partea dificilă din tot ce-a fost atunci.
- De ce te învinuiești? Tu n-ai... - Eu am greșit.
Abia acum,
la 47 de ani...
Acum îmi fac procese de conștiință.
- Încă? - Da.
Prietenul tău bun e călcat în picioare.
Mult timp.
Știam că va avea viață grea pe teren câteva zile.
Dar s-a exagerat. A durat luni întregi.
David Beckham nu e primul care află
că vântul bate cel mai tare în vârful muntelui.
Pe atunci, nu se vorbea de sănătatea mintală.
Acum, e primul lucru adus în discuție.
„Cum stai cu psihicul? Ai vorbit cu cineva?”
David a fost singur.
Conducea pe autostrada M6.
Nu cinci minute. Mergea câte trei ore. Conducea fără țintă.
Ajungea undeva, apoi se întorcea.
Zgomotul se va intensifica din clipă în clipă.
Nu ni s-a destăinuit.
A ținut totul înăuntru.
Avea mentalitatea de pe vremuri: muncești și o scoți la capăt.
Beckham.
Când am trecut prin momente dificile,
am putut să blochez totul.
Dar în interior, eram distrus.
Iată-l pe David Beckham.
Ce pasă!
Era foarte deprimat.
Era total deprimat, în formă clinică.
M-a durut foarte tare.
Și acum... vreau să-i omor pe acei oameni.
Încă e huiduit peste tot, David Beckham.
Eu cred că această vendetă continuă împotriva lui Beckham e ridicolă.
Și... Doamne!
De fiecare dată când eram lovit în acel sezon,
era ca și cum echipa adversă înscria două goluri.
Beckham...
Din fericire pentru Becks, are coechipieri care pot călca pe oameni.
O să fie probleme aici!
Te iei de el, te iei de noi toți.
E inuman ce a trebuit să suporte.
Inuman.
Ar distrus pe oricine, ar fi distrus 99,9% dintre fotbaliști.
E domeniul lui David Beckham.
Cum ai rezistat?
Nu știu. Chiar nu știu.
Capsomanule!
Labagiule!
Ești un rahat, nenorocitule!
Da...
De multe ori am stat aici să-l văd pe David jucând când era copil.
Da.
E ciudat să vin acum aici și să văd totul schimbat.
Cred că am putut gestiona toată hărțuirea suporterilor...
Cred că am rezistat datorită felului în care s-a purtat tata cu mine.
E amuzant.
Tata era complet obsedat de United.
Văd că n-au nicio poză cu Man U. Trebuie să le aduc una.
Ăsta era visul lui.
Văd multe tricouri de la Arsenal.
Cine?
Visul lui era să aibă un fiu care să joace la Manchester United.
Șutează Charlton! Ce gol!
Ce echipă!
Iată ce mare om!
Înapoi la Charlton! Să vedem... Înscrie!
Ar putea fi golul care trimite Anglia în finală!
Bobby Charlton e eroul meu.
Sunt un jucător instinctiv. Nu analizez prea mult.
- Cum îl cheamă pe David? - David Robert Joseph.
Robert, ca pe Bobby Charlton.
Ce șut!
- Ai exersat acele șuturi? - Tot timpul, da.
Ca orice altă activitate, și fotbalul, șuturile, înseamnă exercițiu.
Mi-ar fi plăcut să fiu fotbalist.
Dar am avut parte de ceva la fel bun.
Tata mă ducea afară cu orele.
L-am învățat să lovească bine mingea. Cu stângul și cu dreptul.
Cu stângul și cu dreptul, iar și iar.
Totul se rezuma la controlul mingii.
Chiar și când aveam șapte sau opt ani, șuta cât de sus putea și zicea:
„Controleaz-o! Nu e bine. Din nou. Nu e suficient. Din nou.”
Iar și iar.
O pasă lungă bună.
A început să joace la Ridgeway Rovers.
Era genial.
De atunci, n-a încetat să câștige.
Nu pierdea niciodată. Era ciudat.
Toți ziceau: „Cine e băiatul ăla?”
A câștigat 92 de meciuri la rând.
Sunt vreo 23 de metri.
Era foarte bun.
Doamne! Gol!
I-am zis: „Acum înțelegi ce am exersat?”
Fără probleme.
Mă îngrijora puțin că era slăbuț,
așa că am început să-i dăm bere Guinness și câte un ou crud.
Vă spun drept, bea câte una pe săptămână.
La fiecare meci,
sunam la cluburi să-mi trimită filmările.
Am vreo 1.300, 1.400.
Meciuri? Stai puțin!
Zici... 1.300 sau 1.400 de meciuri?
Da, pe casete.
Isuse...
Preia! Hai, Dave! Hai, băiete!
Era o plăcere să-l văd jucând.
Și lui îi plăcea, se bucura.
Eram mai speriat când era și el acolo.
Știam că dacă greșeam, mi-ar fi spus.
Îmi spunea mereu. Întotdeauna.
Hai! Dave! Șutează! Haide!
Ți se pare vreodată că ai fost prea dur cu David?
Mi se părea că e prea strict.
Îi ziceam: „E tânăr, lasă-l în pace. Lasă-l să fie fericit.”
Nu cred. Dacă-i spuneam doar cât de bun e, nu mai avea pentru ce să lucreze.
Bine, haide! Punem presiune pe ei!
Haide! Mai sus! Dave, ridică-te!
O auzeam pe mama spunându-i tatei:
„Nu mai vorbi așa cu el. Nu mai țipa la el.
Nu-l mai certa. S-a descurcat azi.”
Iar tata răspundea mereu:
„A fost binișor.”
Dave, sus! Haide! Dă-i drumul!
L-ai tras vreodată deoparte să-i zici: „Ted, nu fi așa dur cu David”?
Am încercat, dar nu mă asculta.
Hai, băiete! Hai, acum! Hai, Dave!
Mă supăram când îl făcea să plângă.
Pot să te întreb ceva?
A existat vreun moment
în care să vrei pur și simplu să-l pocnești?
- Nu. - Niciodată?
Nu.
Știam ce aș fi primit.
Driblează!
Haide!
Da, am fost dur.
Dar s-a dovedit, zic eu,
că i-a prins bine.
Robbie! Joacă, dacă vrei să înscrii tu!
Atunci, ajută-l!
Ați făcut ecografii?
- Da. - Copiii dau din picioare?
- Da. - Mai mult sau mai puțin decât soțul?
- Cam la fel. - Da?
- Fată sau băiat? Ai aflat? - Nu știu ce e.
Eram însărcinată. Eram foarte obosită. Voiam să nasc odată.
Scoateți copilul! Gata cu sarcina asta!
Fotbal acum.
Internaționalul argentinian Diego Simeone și David Beckham
vor fi din nou față în față mâine seară,
când Manchester United întâlnește pe Inter,
în sferturile de finală ale Cupei Europei, pe Old Trafford.
Diego, te bucuri că joci contra lui Beckham?
Exista un singur subiect...
Beckham contra Simeone.
Dar eu mă gândeam doar că urma să ni se nască primul copil.
Acesta e evenimentul principal.
Veniți mai aproape de televizor, e competiția europeană principală.
Iar eu depășisem termenul cu două sau trei săptămâni.
Întrebam: „Pentru Dumnezeu! Pe bune? Ce se întâmplă?”
Jucătorii ies pe teren. Așteptările sunt uriașe.
Beckham e cel mai tânăr jucător. E și printre cei mai talentați.
Dar trebuie să fi simțit în ultimele șase luni
că viața i-a fost distrusă de acest om, Diego Simeone din Argentina.
A zis cineva în vestiar: „La dracu'! Iar a apărut ticălosul ăsta?”
Da, cam așa se discuta.
„Să vedem cum te descurci cu el, cum reacționezi.”
Acum, David Beckham și Diego Simeone vor da mâna.
Nu trebuie să fie din suflet.
Nu era fericit.
E de înțeles.
Să uităm jumătate din titlurile dimineții și să ne vedem de meci.
Nu cred că am zis, ca echipă, „îl trosnim pentru tine”,
dar gândul secret era: „Dacă-l prindem, i-o tragem.”
Cole pierde în fața lui Simeone.
Keane nu l-a faultat pe Simeone. Beckham șutează!
David Beckham trebuie să dea un gol.
Beckham aleargă...
Țin minte că a vorbit cu Victoria la telefon toată ziua.
Beckham execută.
Era distras.
Se certau.
Victoria zicea: „Dacă ratezi nașterea, dacă nu ești aici, dacă nu vii...”
I-am zis:
„Închide-ți telefonul! O să fii varză până să înceapă meciul.”
Gary Neville!
David Beckham...
I-am zis: „Trebuie să te conectezi la meci.
E un meci prea important.”
Acum, Simeone. Șutează pe lângă poartă!
Nu juca deloc.
Apoi, dintr-o dată...
Un David Beckham! Există un singur David Beckham!
... publicul a început să-i cânte numele.
Un David Beckham! Există un singur David Beckham!
A fost punctul de cotitură pentru David.
Există un singur David Beckham!
A înțeles că oamenii din Manchester aveau să aibă grijă de el.
Un David Beckham! Există un singur David Beckham!
Asta fac familiile. Asta a făcut United.
Centrarea lui Beckham...
David Beckham.
Centrează către Cole!
Era un zgomot asurzitor.
Simeone.
Am detectat ceva mai mult aplomb în intrarea lui Beckham?
Pentru Beckham...
Centrare către Dwight Yorke! Unu la zero!
Centrarea lui David Beckham
aduce Manchester United în avantaj în sferturile de finală.
Neville către Beckham.
Pasă pentru Yorke! Doi la zero!
Execută Baggio. Respinge Beckham cu capul.
Mai că au sărit scântei.
Copilul nu va fi numit Diego, să zicem așa.
Manchester United doi, Inter Milan zero.
La sfârșitul meciului,
a fost foarte amabil și a venit să facem schimb de tricouri.
L-ai făcut țintă de darts?
Nu. L-am pus în ramă.
ÎMPINGE, POSH! BECKS, ALĂTURI DE VICTORIA ÎN TRAVALIU
SPITALUL PORTLAND
Până la urmă, mi s-a spus că trebuie să fac cezariană.
Îmi amintesc titlurile: „Prea zână ca să împingă”.
Nu era așa!
Mi s-a spus că n-ar foarte sigur să mi se inducă travaliul.
E cel mai extraordinar lucru.
Primul meu copil.
Cineva a venit și ne-a zis:
„David, ieși și anunță
că s-a născut copilul, nume, greutate, că Victoria e bine.”
Mi se făcuse anestezie.
Îmi amintesc că s-a aplecat spre mine, care nu simțeam nimic de la mijloc în jos.
I-am zis: „Îmi aranjezi puțin părul?”
Nu cred că i-a picat prea bine.
David, ce face copilul?
Ce face Victoria?
Mereu trebuie să-i aranjezi părul.
Mereu trebuie să-i aranjez părul.
Aici, te rog! Mulțumesc!
Brooklyn. E băiat!
Fă-ne cu mâna, David!
Cum îl cheamă?
Brooklyn Joseph.
- Brooklyn Joseph? - Da.
- David, aici! - David!
De cum a apărut, m-am gândit:
„Cum o să-l protejez? Ce să fac ca să-l protejez?”
În acea noapte, Brooklyn a dormit lângă Victoria.
Victoria zicea: „Vino cu mine în pat.”
I-am răspuns: „În niciun caz! O să dorm cu capul lipit de ușă.”
Aici, David! David!
Eram paranoic. Mă temeam că o să ni-l fure cineva.
- David, aici! - David!
Ar trebui să fie un moment fericit. Și a fost un moment fericit.
Dar eu îmi făceam griji.
Nu voiam ca el să vină în viața asta
în acel moment, când treceam prin ce treceam.
- Mașina avea geamuri negre. - Da.
Așa a fost.
Aici e David cu Brooklyn învelit într-o pătură.
Ați simțit vreodată vină pentru pozele făcute lui și copiilor?
Păi...
Ei sunt... Azi n-aș face asta. Este...
Sunt alte vremuri. N-ai face asta.
Oamenii plăteau averi pentru poze cu copilul nostru.
Așa că, unii făceau orice pentru a obține o poză.
Nu vrem să fie fotografiat până când nu poate decide dacă vrea.
E bebelușul nostru privat și așa vrem să rămână.
- Aici se vede copilul. - Da.
Dar când au apărut amenințări cu răpirea, a devenit înfricoșător.
Am primit amenințări că va fi răpit
de cum s-a născut Brooklyn.
Pur și simplu...
Nici nu pot explica ce simțeam, fiindcă noi nu ne puteam ascunde.
Aici erau la Chester, la Zoo.
Aici, cred, la Wacky Warehouse.
- Da, Wacky Warehouse. - Acolo erau.
- La naiba! I-ați urmărit peste tot. - Așa e.
Îmi revin în minte tot felul de lucruri.
Îmi dau seama de ce.
Sunt foarte stresante aceste interviuri,
fiindcă am blocat multe lucruri și cred că și David a făcut-o.
Dar acum, ele revin.
Imaginează-ți că ai un bebeluș și primești amenințări cu moartea.
David a trebuit să joace cu toate astea pe cap.
Beckham pierde mingea iar. Nu e deloc stilul lui.
Beckham nu pare să fie în apele lui.
Poate că nu a dormit copilul azi-noapte, și a stat cu el.
Eu eram singură în apartament, cu un bebeluș.
Mergeam la meciuri cu Brooklyn.
Hărțuirea era...
E greu de explicat.
Au început să cânte cântece despre Victoria.
Unul dintre cântece... O să mă ucidă dacă vi-l cânt.
Toți microbiștii l-au cântat.
„Posh Spice o ia în fund.”
Scuză-mi limbajul nepotrivit. Dar 75.000 de oameni cântau asta.
E jenant și dureros.
Stăteam pe scaun, iar doamna de alături s-a întors
și nu știa ce să spună.
„Vrei o bomboană Polo?”
Dacă vreau o bomboană? Ce să răspunzi
când 75.000 de oameni zic că o iei în fund?
Nu știam ce să facem.
Simțeam că ne sufocăm.
David putea gestiona orice situație care-l afecta pe el personal.
Dar când îți e atacată familia, copiii tăi, soția ta, atunci reacționezi.
Ce-ai făcut?
Oricât de oribil mă simțeam privind-o pe Victoria în tribună,
de fapt...
a fost lucrul care m-a scos din amorțire.
Execută Beckham.
Mingea e în poartă! A reușit!
David Beckham pune capăt unei lungi perioade fără goluri.
David Beckham e în continuare huiduit peste tot.
Când suporterii au simțit că mă pot ataca intonând cântece despre familia mea,
am înscris un gol.
Sigur că da! Beckham!
Cinci luni, n-a avut niciun șut pe poartă.
Acum, două goluri în două meciuri.
BECKHAM SALVEAZĂ UNITED BECKHAM, UN MOMENT MAGIC
Aș vrea să vă descriu cântecele care se aud,
dar cele mai multe sunt obscene.
Considera criticile o pierdere de timp. Totală pierdere de timp.
Beckham. Un dribling minunat.
Centrare în careu, foarte periculoasă...
E gol!
Încă o pasă superbă de la Beckham.
SPILCUITUL SCLIPEȘTE IAR
Cu cât primea mai multă atenție, cu atât mai bine juca.
Beckham.
Are chef de fotbal.
Beckham refuză să renunțe.
...pentru Manchester United. Execută Beckham. Genial!
Pentru asta ne-a pregătit Sir Alex.
Sheringham la balon.
Beckham! Ce gol!
De așa ceva era nevoie ca Manchester United să deschidă scorul.
REVENIREA LUI DAVID BECKHAM
A făcut o greșeală. A fost criticat aspru pentru ea.
Ce faci după aceea? Îți revii sau te duci la fund?
Beckham execută cornerul.
Mingea ajunge la Keane!
Manchester United poate să ajungă iar în finala Cupei Europei!
Am fost într-o excursie
și am fost cazați în același hotel cu presa.
Era acolo un reporter de la The Sun.
În ultima seară, am mâncat la restaurant și am trecut nota pe camera lui.
Ne-am răzbunat.
Manchester United poate atinge adevărata măreție sportivă.
O victorie îi face campioni pe United.
A fost un sezon nebun.
La începutul anului, îți propui să câștigi totul.
Am trecut pe răboj meci după meci, până în ultima săptămână.
Scholes.
Beckham!
E gol!
Manchester United e campioană!
Primul element al tripletei e asigurat.
MAI SUNT DOUĂ
Fanii Manchester United și Newcastle se îndreaptă spre Wembley
pentru finala Cupei Angliei.
Pentru United, e următorul pas către o tripletă istorică.
CUPA ANGLIEI FINALA, MAI 1999
E a 118-a finală de când a început competiția, în 1872,
și s-ar putea dovedi una dintre cele mai importante.
Să câștigi campionatul, da e grozav.
Dar să câștigi Cupa? E cu totul altceva.
Sheringham pentru Scholes!
Manchester United putea să intre în cărțile de istorie.
Au câștigat deja Cupa și campionatul.
SPRE TRIPLETĂ!
Dacă câștigă Cupa Europei la Barcelona, va fi o tripletă unică.
Tripleta...
era ceva imposibil.
Cum să reușească asta o echipă? E ceva ireal.
Acesta e costumul pe care l-am purtat la finala Ligii Campionilor.
Așa era. Avea o insignă acolo.
Am scos-o ca să-l pot purta după aceea, la nunți și alte evenimente.
Adevărul e că nu cred că mă mai încape.
Am pus câteva kilograme de atunci.
Manchester United se pregătește să plece la Barcelona pentru Cupa Europei.
A fost o săptămână nebună. Fotografii, haine, una, alta...
Costume albastre, costume gri,
probează pantaloni, probează haina.
Șefu' le-a primit?
Dimineață m-a luat la bastoane din cauza șosetelor albe.
Erau sacouri și pantaloni peste tot.
Eram îngropat în costume.
- Jos? - Da.
Aeroportul din Manchester a fost roșu azi.
Suporterii United pleacă spre Barcelona, sperând la o victorie.
La început de sezon, se oferea o cotă de 80:1 pentru tripleta United.
Echipa a călătorit cu stil. O victorie i-ar duce cărțile de recorduri.
Am zburat la Barcelona cu un Concorde.
A fost o experiență.
A fost oribil. Nu mi-a plăcut deloc. Am și vomitat la toaletă.
Zburăm cu peste 1.700 de kilometri pe oră.
- Cum a fost zborul? - Fantastic!
Mii de suporteri Manchester United au invadat Barcelona.
Manchester United și Bayern München vizează o tripletă istorică.
Mâine seară, o echipă va fi numită cea mai bună echipă de club din Europa.
Ce ar însemna pentru mine? Aș fi cel mai fericit om din lume.
E munca mea.
E momentul pe care Manchester îl așteaptă de 31 de ani.
Acești suporteri sunt tineri, nu-și amintesc anul 1968.
- Te uiți, David? - Da.
- Vezi? - Da.
Bine.
Finala Cupei Europei.
Apărarea portugheză...
A fost o zi extraordinară pentru tata.
Își urmărea echipa.
- Era un meci important pentru tine? - Da. A fost un meci copleșitor.
Charlton înscrie cu capul!
E incredibil cum juca Sir Bobby,
cum se mișca cu mingea și ce putea să facă.
Era incredibil.
Benfica e aproape învinsă.
Dar United reduce ritmul? Vezi să nu!
Bobby Charlton ridică scorul la 4-1.
Manchester United a reușit pe deplin.
În sfârșit, sunt campionii supremi ai Europei la fotbal.
Dar victoria din 1968 a fost un potir otrăvit.
De atunci, Manchester United nu a mai câștigat Cupa Europei.
Cu cât trece timpul, cu atât e mai rău,
cu atât e mai mare e moștenirea pe care nimeni nu o poate egala.
Ce noapte pentru David Beckham!
E o șansă care apare o dată în viață.
O șansă de a face tripleta,
o șansă cum n-a mai avut nicio echipă engleză.
Există un loc în istorie care îi așteaptă.
După tot ce se întâmplase în acel an,
când s-au aliniat echipele, îi căutam cu privirea
pe Victoria, pe mama și pe tata.
Părinții noștri nu lipseau niciodată.
Îmi amintesc că am privit acel stadion uriaș.
Aproape 100.000 de spectatori pe Camp Nou în seara asta.
Dacă nu-l vedeam pe tata, ar fi lipsit ceva.
Am simțit neliniște.
La fel și David, cu mama și tatăl lui în tribună.
Pare ridicol, pentru un fotbalist de 23 de ani,
dar devenise un element de confort.
„Sunt acolo. Ne urmăresc.”
Imediat ce i-am văzut,
am fost pregătit.
Ascultați atmosfera de pe stadion.
Jucătorii aceștia pot intra în istorie.
Iată-l pe Bobby Charlton, cel care a ținut în mâini Cupa Europei.
Lovitura liberă executată de Beckham nu are finalizare.
Jucam groaznic.
Era șocant. Jucam oribil.
Ce încurcătură!
Prima jumătate de oră a fost un chin.
Ne-am chinuit tare.
E un moment tensionat.
Șutează Basler! Mingea e deviată în poartă!
Bayern München marchează primul gol!
Manchester United și-a făcut viața grea.
Cât despre David, în acea seară,
ceva înăuntrul lui spunea: „N-o să las să se întâmple asta.”
Beckham.
Așa era el construit.
Pasă perfectă pentru Cole. Preluare bună.
Acea încăpățânare și acea hotărâre...
David Beckham.
După acel cartonaș roșu, fusese hărțuit...
Iată-l din nou.
...trecuse printr-o perioadă de rahat,
fusese numit o rușine națională...
Beckham pasează cu putere.
...fusese tăvălit de o întreagă țară.
Dar a depășit toate astea și a devenit mai bun.
Chiar încearcă să conducă meciul.
De obicei, pe teren, eu îl impulsionam. Vorbeam cu el. O făceam pentru mine.
În acel meci, a devenit un lider.
Pornește din nou.
M-am gândit: „La naiba! El mă inspiră pe mine.”
E finalul dramatic al unui sezon lung.
Manchester United caută încă egalarea, iar timpul se scurge.
Există vreun erou în echipament roșu, care așteaptă să fie dezvăluit?
Andy Cole va fi înlocuit de Ole Solskjaer pentru ultimele zece minute.
- Ce ai simțit când te-a trimis pe teren? - „În sfârșit! Era și timpul!”
IESE NR. 9 ANDY COLE
Are vreun gol ascuns în mânecă?
Nu-mi amintesc foarte multe detalii. M-am văzut alergând pe teren.
Când alerg așa, sunt superconcentrat. Fiți pregătiți. O să fie bine de tot!
Corner executat de Beckham.
Respinge cu capul Kuffour.
Gary Neville ajunge primul la minge.
Sheringham... Nu e ofsaid! Neville centrează.
Solskjaer preia cu capul! Primul contact cu mingea!
Ce frumos ar fi fost!
Da...
Oare vor reuși acum?
Nu mai era timp.
Trei minute de prelungiri.
Eram terminat.
Nu mai eram în stare de nimic.
Voiam doar să mă întind pe jos și să dorm.
Fusese un sezon ca niciun altul.
Eram absolut terminat.
I-am spus soțului meu, care încă trăia atunci:
„Dragule, mă duc să fac o cafea.”
Meciul se termină doar la fluierul final. Așa se spune.
Am ridicat privirea și m-am gândit la suporterii Manchester United.
O să pierdem cu unu la zero. Nici n-or să se enerveze.
Îi priveam și mă gândeam: „Ce dezamăgire!”
Dar s-a întâmplat ceva nebănuit.
David Beckham.
La Gary Neville.
Centrarea e deviată de Effenberg. Corner.
Poate înscrie Manchester United? Ei înscriu mereu.
Avem un corner.
La ce te gândeai?
Să fac ce făceam în copilărie.
Când tata mă obliga să bat corner după corner, la nesfârșit.
Să trimit mingea exact acolo unde voia el.
Dacă nu, mă termina.
Îmi spunea: „Aceste cornere de la sfârșitul meciurilor...
pot intra în istorie.”
Să fie momentul lor?
Beckham.
Către Schmeichel! Mingea ajunge la Dwight Yorke.
Are culoar! Giggs! Sheringham!
În primele 30 de secunde din timpul suplimentar,
Manchester United egalează!
Încă au șanse să câștige Cupa Europei!
Au marcat.
Soțul meu zice: „Jucăm în prelungiri. Trebuie să se joace prelungiri.”
I-am zis: „Mă duc.” Și am ieșit din nou.
După cum se vede, vom avea prelungiri,
dacă nu cumva Ole Solskjaer nu produce încă un gol.
Corner executat de Beckham.
Beckham!
La Sheringham!
Și Solskjaer finalizează!
Manchester United a ajuns pe tărâmul făgăduinței!
Ce s-a întâmplat după ce ai înscris?
A fost haos total.
Toți jucătorii mă strângeau de gât.
S-a scris istorie. Manchester United e din nou campioana Europei!
Nimeni nu va câștiga o finală a Cupei Europei
într-un mod mai dramatic.
Anul acela l-a făcut pe fiul meu...
să se maturizeze și să devină bărbat.
A fost cel mai tare meci de fotbal. A fost fantastic.
Nu te-a făcut să te îndrăgostești de fotbal?
Nu. Dar îl iubesc pe el și îmi place să mă uit la el.
David!
- El e? - Da, cu cămașa în carouri.
Da. Mănuși albe.
Feriți-vă. O să depășească steagul.
Emoții înainte de meci!
Priviți prima pagină din The Mirror.
Toți vor fi cu ochii pe Posh și Becks,
și pe căsătoria lor de vis, într-un castel irlandez.
Se pare că va fi evenimentul anului în showbiz.
Poate că David și Posh au văzut un loc romantic la Luttrellstown,
dar acum, locul pare scena unui concert în aer liber.
Ce părere ai de David Beckham?
E un tip norocos.
Să vorbim puțin despre nuntă, fiindcă...
A naibii nuntă!
S-ar putea să avem probleme
Gary s-a coafat.
Doamne!
Ai emoții?
Absolut deloc.
Am fost la toaletă de 50 de ori.
Gary e cel mai emoționat.
CASTELUL LUTTRELLSTOWN
Singura cameră admisă la eveniment e cea a revistei OK!
Aceștia au plătit un milion de lire pentru exclusivitate.
Am auzit că invitaților li s-a zis că pot purta orice, dar să fie negru?
Alb și negru, se pare.
- N-o să fie cam ternă adunarea? - Ba da!
Nunta...
a fost un spectacol.
Am încercat să găsesc momentul când am decis să port costum mov.
Nu știu când s-a întâmplat.
Cred că m-am luat după Victoria.
Dar ce-a fost în capul nostru?
Ne-am distrat!
Nu ne păsa de ce-o să zică lumea.
Ce plăcut e să poți fii așa, să nu-ți pese de nimic!
Vrei doar să te exprimi. Aceia eram noi.
- Pe tronuri. - Da. Nu știu de unde au apărut.
Avem invitați de seamă, doamnelor și domnilor.
David a zis că fetele Spice Girls au cerut să vină și echipa Bayern München.
David, nedumerit, a întrebat de ce.
Fetele vor să-i cunoască pe bărbații
care pot trage tare 90 de minute și să nu termine primii.
Fusese un sezon emoționant și epuizant.
N-aș fi depășit acel moment
dacă nu eram la un club ca Manchester United.
Dar ea a fost motivul cel mai important pentru care l-am depășit.
Eram căsătorit cu Posh Spice.
Viața mea se schimbase.
Agitația din jurul lui David și din jurul Victoriei, era imensă.
Lui Sir Alex nu-i plăcea asta.
A crezut că îl voi distrage
și că voi pune în pericol cariera lui David.
A fi oarecum la dispoziția dnei Beckham ar putea fi dificil pentru Ferguson,
care a avut controlul asupra vieții jucătorului său atâta timp.
Subtitrarea: Dan Ilioiu