Щось не так?
Він завис.
Я знаю стовідсотковий спосіб.
Завжди спрацьовує.
Вимкнути і знову ввімкнути. Тоді запрацює.
Надійний метод.
Скажи своєму другові вилізти. Руки вгору.
Або він вийде, або винесемо ногами вперед.
Ні. Не стріляй, будь ласка.
Це мій хлопець.
Ми прийшли раніше зайнятися коханням.
Мені не сказали, що тут будуть люди.
У нас немає свого житла. Оренда скажено дорога.
Хто ви такі?
-Документи, швидко! -Так.
Швидше.
4 КГ
Кинь пістолет. За це дають 20 років.
-Не роби гірше. -Хто тут робить гірше?
Хто проведе 20 років у тюрмі?
Хочеш знати? Ти!
Або в труні, якщо не станеш на коліна.
Швидко! Усі на коліна!
Де клятий сейф?
ПАПЕРОВИЙ БУДИНОК БЕРЛІН
Можна запитати, нащо ми вкрали 645 євро?
Щоб було схоже на пограбування, вони стали на коліна й ми видалили файл.
Я на секунду уявив 20 років у в'язниці.
Берлін прийшов мене відвідати з пляшкою шампанського.
Мозок, ти неймовірна. Рятівниця.
Я знав, що ти деактивуєш сигналізацію, але на столі…
Секунду тому була хакеркою, а зараз тримаєш на мушці.
І взяла 600 євро чайових. Ти геній.
Ти вже двічі назвав мене генієм. Я скоро в це повірю.
Вір. Я тебе пізнав, і саме така думка у мене склалася.
А те, про що ми говорили…
Про що ми говорили?
Та ти знаєш.
Про гоління.
Ну, скоріше, про негоління.
Коли я був між твоїх ніг, побачив, що там досить пухнасто.
-Що таке? -Це була наче сцена з фільму.
Ми порушили всі правила, тримали людей на мушці, одного ледь не вбили.
-А ти дивився на мої трусики? -Припини, я ж жартую.
Знаєш, як мені було страшно? Ти думав, що мене теж можуть посадити?
Чи лише рахував лобкове волосся?
Зазвичай мені шкода таких недалеких,
але ти викликав у мене огиду.
Ти сідаєш?
Перший крок — украсти машину.
Дай вгадаю. Стару, без сигналізації.
Ні, пані всезнайко.
Цього разу серйозні колеса. Солідну тачку.
На щастя, ми в стильному кварталі. Усі гламурні клуби тут.
А як же сигналізація?
Є багато способів украсти тачку, коли ключі в замку запалювання.
КЛУБ «ЛУЛУ»
Лакеїв двоє. Влаштуємо сцену.
І це твій план?
Він застарілий.
Навряд чи вони дадуть улаштувати сцену.
Тоді проявимо креативність.
Підіграй мені.
-Добрий вечір. -Добрий вечір.
Ми випити по останній.
Пробачте, у нас дрес-код.
Червоне.
На мені червоне.
Але ви його не бачите.
Дякую.
На добраніч.
Агов. Лиши кульку, якщо не хочеш проблем.
Дякую.
Клас. Ми вкрали зім'яту пляшку й кульку.
Далі буде старе корито?
Саме так.
Я одягну намисто Елеонори Авіньйонської й виставлю на гідний огляд.
Навіщо ти його взяла?
Це наш єдиний шанс одягти 116 каратів діамантів.
Коли я його побачила, так захотіла одягти, що не втрималася.
Не хвилюйся. Я скажу Даміану, що так хвилювалася і поспішала,
що випадково поклала в кишеню.
Мені ж личить?
Одягни це.
Рукавички, так?
Щоб нас не ідентифікували. Професійно.
Що тепер?
Чекай на виїзді з парковки.
Добре.
У чергу, пані.
Так, Рою! Так!
Ну ж бо, Рою! Газуй!
Ми що, полетимо?
Ти — точно.
Раджу зняти намисто.
Щоб не злетіло.
Дівчата. Говорите іспанською?
Як справи?
Гей. Сьогодні будуть перегони?
-Про що це він? -Не знаю.
Що ти питаєш? Ми просто гуляємо з друзями.
На свіжому повітрі.
А ти мені не друг.
І не хочу ним бути.
Гадаєш, я ідіот?
Я чудово знаю, що ви тут робите. Бував на аеродромах.
В Іспанії, Бельгії, Португалії…
Чого ти хочеш?
Я хочу в наступні перегони.
Ставка — 10 000 євро.
У мене немає 10 000 євро.
Але є ця тачка.
У чотири рази дорожча.
Який у неї розмір взуття?
Тридцять сьомий.
Усе гаразд?
Рою, газуй!
Усе гаразд?
-Камерон! -Усе добре, газуй!
ДЖИММІ
Рою!
Що таке, Камерон?
Рою!
Камерон!
Рою, зупини!
Гей. Що сталося?
Їдьмо!
Камерон.
Я надер тобі дупу!
О, плаксійка.
Вона обкакала штанці.
Лишенько.
Що сталося?
Припини, або за 30 секунд будеш мертвий.
Камерон.
Тихенько, добре?
Усе скінчено.
Рою, мені холодно.
Мені так холодно.
Зачекай тут.
Мені холодно.
Дуже холодно.
Усе позаду.
Дарма я тебе сюди привіз. Пробач.
Ти не винен.
Там було здуріти як класно.
Але задзвонив телефон.
Гей.
Камерон, глянь на мене.
Хто це був?
Мій колишній.
Єдиний, який у мене був.
Я така ідіотка.
Схоже, я його не відпустила.
Чому він дзвонив о цій годині?
Бо я подзвонила йому.
Не знаю навіщо.
Після пограбування… Не знаю, я відчула…
щастя, але також сум, ейфорію і…
Я мала з кимось поділитися.
Почула його голос на голосовій пошті.
Злякалася й кинула трубку.
Потім прийшов ти, тому я все те наговорила.
Бо знала, що він передзвонить, і мені треба було піти.
Мені було страшно.
Я боялася, що, відповівши, я знову втрачу голову.
Що у вас із тим хлопцем сталося?
Скривдив тебе?
Навпаки.
Він був чудовий.
Що тоді?
Це дуже довга історія.
Час у нас є.
Цим літаком ніхто не летітиме о цій годині, тож…
Гаразд.
Я божеволіла від музичного гурту.
Знаєш, як буває у 15 років?
Я знов і знов слухала їхні пісні.
Годинами стояла в черзі, щоб потрапити на концерт.
І одного дня…
на автограф-сесії він дав пропуск за лаштунки.
Ти трахалася з вокалістом.
У моїй спальні були постери з ним,
аж раптом ми зустрічаємося.
Я вже не їздила в школу на автобусі — він возив мене на мотоциклі.
Я була на сьомому небі.
Після школи домашку робили в барі.
Він мені допомагав.
Клянуся, я ніколи не вчилася так сумлінно.
Я хотіла закінчити шкільний рік, отримати гарні оцінки, здати екзамени
і насолоджуватися літом з ним.
Мабуть, ти злякалася.
Така слава, подорожі, розкішні готелі, так?
Наше життя не було розкішним.
Ми подорожували…
але на машині.
Твої котячі очі мене вбивають
Не дають мені дихати
Я казала татові, що їжджу до подруги за місто вчитися.
Та це було не так. Я тікала з ним.
Ми їздили на фургоні гурту.
Коли починався концерт, я дивилася з-за лаштунків.
І ми всю ніч не спали.
Наступного ранку ми разом зустрічали світанок.
На сніданок їли креветки.
-Креветки? -Так, креветки.
Уявляєш?
Він навіть написав мені пісню.
Коли він співав її на концертах і 10 000 чоловік підспівували,
я знала, що це для мене.
Твої котячі очі
Мене вбивають…
Я знаю цю пісню.
Коли закохуєшся,
життя стає наче пісня.
І це була пісня.
Я не знала, що пісні тривають три хвилини.
ДЖИММІ 13 ПРОПУЩЕНИХ
Потім було вільне падіння.
Я не могла бути без нього й п'яти хвилин.
А він безе мене міг бути днями.
Я його потребувала постійно.
Коли не отримувала, я була як наркоманка,
яка більше не хоче, але все одно йде по наступну дозу.
Найгірше в розриві з музикантом —
ти не можеш змусити його зникнути.
Заходиш у бар, а там грає його пісня.
Ідеш вулицею і бачиш його обличчя на плакатах.
Вмикаєш радіо, а він там.
Як приспів, що повторюється знов і знов, без упину.
Та сама пісня постійно звучить на тлі.
Він не йшов мені з голови.
Це був якийсь кошмар.
Тоді я почала божеволіти.
Я зібрала всі його речі.
Його постери, записи, гітару,
куртку, яку він мені дав…
І все спалила.
І свій дім теж спалила.
Тоді мій тато й зрозумів, що я становлю загрозу для себе
і для всіх навколо.
Любов зводила мене з розуму.
І тебе зачинили в психлікарні?
Мені поставили купу діагнозів.
«Психічний зрив з параноїдальними думками».
«Епізоди емоційної дисоціації».
Один лікар навіть сказав, еротоманія.
Мене відпускає.
Гей, поглянь на мене.
Ні, бляха. Чуєш?
Я це виправлю адреналіном. Ти впораєшся.
Про що ти говориш?
Ти сказала, тебе відпускає. Зараз тобі знову вставить.
Що ти робиш?
Чекай.
Ти здурів? Ти вмієш літати?
Рою!
Не зовсім. Але я знаю, як керувати тим, що рухається.
Тобто? Надивився «Найкращого стрільця»?
Якщо це потягти, літак злетить.
Я бачив у фільмах.
Гаразд, серйозно. Ти це раніше робив?
Ні, ніколи.
Ні?
Присягаєшся?
Так.
Ми їдемо 50 км/год. А якщо він не злетить?
Сто. Сто десять.
Як ти приземлишся?
Не смійся!
Там кінець смуги. Вріжемося в паркан.
Піднімай, подивимося, що буде!
Піднімай!
Піднімай, Рою! Бляха, давай уже!
Піднімай!
Більше зі мною так не роби.
Зате тебе вже не відпускає.
Придурок.
Ти міг би витягти мене з дурки раніше.
Це Альфа-12.
Покажіть сонце.
Прийом.
Мабуть, час іти, так?
-Добре? -Так.
Рою.
Намиста немає.
Привіт.
Ти втомлений. Погано спав?
Ніч була довга.
Не припиняв думати про тебе.
І що ти думав?
У коридорі я сказав, що не хочу бути вершиною любовного трикутника.
Тому обирай.
Він або я.
Що станеться, коли відкриють сховище?
Сюрприз.
Жодної коштовності.
Оскільки ознак проникнення не буде,
головного підозрюваного шукатимуть в іншому місці.
-Слухаю. -Ти у своїй кімнаті?
Бачив, що поліція біля дому Поліньяка?
-Так. -Схоже, його арештували.
Тепер він головний підозрюваний.
Дочекайся від'їзду поліції, перш ніж дзвонити перевізнику.
Добре.
Поки поліція починатиме розслідування,
ми запустимо план нашої евакуації.
Брюс і Кейла підуть перші, одягнені як туристи з рюкзаками.
Ви підете на автобусну станцію.
Поїдете через Піренеї. Візьмете три банки коштовностей.
В автобус?
Ви коли-небудь бачили, щоб поліція шукала діамантову тіару в автобусі?
Ні.
Уявляєте, як вони порпаються в рюкзаках двох туристів?
Теж ні.
Далі буде черга Роя і Камерон.
Ви привезете дім на колесах, що приїхав з Іспанії і стояв на околиці.
Заїдете по мене, і ми поїдемо як щаслива родина.
Сім'я Гонсалес.
Мартіта,
Хосе Луїс
і голова сім'ї, удівець.
Я піду передостаннім з рештою банок.
Зустріну вас за два квартали, щоб не викликати підозр.
Як капітан корабля, я буду останнім, хто покине готель.
Берлін позбудеться всіх матеріалів грабежу.
Телескопи, монітори, комп'ютери…
Він найме перевізника, щоб усе забрати.
В Іспанію повернеться поїздом.
Ми все відправимо в монастир в Австралії.
Усі витрати сплачені, християнська пожертва.
Я повертаюся в Париж.
Мені треба подумати.
Ти не збиралася лишитися поснідати?
Я викликала таксі.
Якщо важко щось вирішити навіть у коханні до одного,
уяви любов до двох.
Каміль, я їду з країни.
Я хотів зникнути безслідно,
але тепер не можу.
Якщо ти приймеш рішення,
телефон кілька днів ввімкнений.
Заходити не можна.
-Я тут живу. -Заходити не можна.
-Це дружина Поліньяка. -Впускаю її.
-Впускайте. -Гаразд, заходьте.
Дякую.
-Каміль Поліньяк? -Так.
-Інспекторка Лавель. -Скажете, що відбувається?
У мене є ордер на обшук.
Треба, щоб ви відкрили сейф.
Я не знаю коду.
Чоловік використовує його для роботи.
Що сталося?
Тоді доведеться його зламати.
Прошу, скажіть мені, що сталося.
Свердліть.
Де мій чоловік?
Є хто-небудь?
Я жертва, хіба ви не розумієте? Це мене обікрали.
Хтось у цьому відділку працює?
Курва.
Сідайте, пане Поліньяк.
Вибачте за затримку.
Як ви розумієте, ми були зайняті
обшуком і попередніми висновками криміналістів.
Де ви були минулої ночі?
Як я вже сказав, я був удома. Випив снодійне й заснув.
Ви страждаєте на лунатизм?
Бо о 01:05 ви були на парковці.
Ні. Це не я.
У мене таке пальто.
Чоловік у пальті, як у вас, поїхав на машині.
Упізнаєте?
Так, це моя машина. Її вкрали, Ватсоне.
Ми перевірили камери спостереження.
Вашу машину засікли кілька камер, коли ви покидали місто по шосе № 13.
Той самий злодій.
Мабуть, він украв і ваш телефон.
Ми відстежили сигнал, і він під'єднувався до антен
дорогою до Шантії.
У вас там другий дім. Чи не так?
Навіщо питаєте? Вам усе відомо.
У нас був ордер, пане Поліньяк.
Ми вранці обшукали ваш дім.
Дивіться, що знайшли наші криміналісти.
Ви бачите перед собою волокна.
Я нічого не бачу.
Ідентичні до етикеток, якими маркували вкрадені прикраси.
Хтось спалив їх у туалеті вашого дому в Шантії.
Бачите?
Це залишки сажі з унітазу.
Маленький діамант.
Мабуть, випав з украденої прикраси.
Ми його знайшли між подушками вашої канапи.
Все одно казатимете,
що спали без задніх ніг, пане Поліньяк?
КАМІЛЬ ВХІДНИЙ ДЗВІНОК
-Каміль? -Сталося дещо жахливе.
Можеш прийти до мене?
Привіт.
Я прийшов, щойно зміг. Що таке?
Заходь.
Мій чоловік — директор аукціонного дому. І…
Минулої ночі вкрали прикрас сумою на 44 мільйони євро.
Ох, бідолашний.
Мало йому душевних страждань, а тепер це…
-Який удар. -Усе набагато серйозніше.
Його заарештували.
І він головний підозрюваний.
Хіба є якісь докази?
Виявляється, він пішов серед ночі й…
Поліція знайшла докази пограбування в нашому домі в Шантії.
Маленький діамант і якісь волокна невідомо чого.
Я досі не можу повірити.
Чекай. Твій чоловік мав справи з підозрілими людьми?
Мав проблеми з грошима? Може, багато подорожував?
Звісно, він багато подорожував.
Така у нього робота.
Він їздив усім світом, оцінюючи аукціонні лоти.
А може, він був покидьком і планував пограбування з Чапо Ґусманом.
Гей…
Гей, Каміль…
Не уявляй найгіршого.
Якби чоловік належав до кримінальної банди,
ти б щось помітила.
У нього було б кілька телефонів. Він би відходив поговорити.
Були б неочікувані справи.
Так. Усе це було.
У нього навіть був сейф, там, у стіні.
Дивись.
Ходімо.
Поліція відкрила.
Паяльною лампою, бо я не знала коду.
Вони почали виймати якісь коробки з речами.
Я ніби жила з людиною, якої не знала.
Зі злочинцем.
Гей…
Каміль…
Не треба на цьому зациклюватися, бо з'їдеш з глузду.
Має бути якесь пояснення.
Господи.
А ви збиралися завести дитину.
«НЕ ДИВИСЯ НА МЕНЕ» ПОЛ 3.14
Я не знав ні твого імені
Ні чому тебе запросив
Ти стояла мовчазна
За лаштунками
Блищить світло мобільних
Це остання пісня
Я чую, твій голос благає
«Не закінчуй, будь ласка»
Я бачу твої сяючі очі
Я не хочу, щоб на мене ще хтось дивився
Твої котячі очі мене вбивають
Не дають мені дихати
Щоразу, як я на тебе дивлюся Час зупиняється
Здається, я чую, як моє серце
Б'ється так, ніби реве Кричить, готове розірватися
Я хочу, щоб ти залишилася зі мною назавжди
Я проводжу ніч один Коли сплю в іншому місті
І якщо думаю про твої очі Я залишаю реальність
Спалюю бензин, і відчуваю
Що ніколи не мав нічого більш справжнього
Твої котячі очі мене вбивають
Не дають мені дихати
Щоразу, як я на тебе дивлюся Час зупиняється
Здається, я чую, як моє серце
Б'ється так, ніби реве Кричить, готове розірватися
Я хочу, щоб ти залишилася зі мною назавжди
Твої котячі очі мене вбивають
Не дають мені дихати
Щоразу, як я на тебе дивлюся Час зупиняється
Здається, я чую, як моє серце
Б'ється так, ніби реве Кричить, готове розірватися
Я хочу, щоб ти залишилася зі мною назавжди
Завжди зі мною
Переклад субтитрів: Ольга Галайда