Що сталося?
Він… Зависнув.
Є спосіб, який не підводить.
Завжди спрацьовує.
Вимикаєш і перезавантажуєш.
Ось побачиш…
Скажи, хай негайно вилізає. Руки вгору.
Якщо зараз же не вийде, винесуть вперед ногами.
Не… Не стріляйте, будь ласка!
Це мій хлопець.
Ми прийшли раніше зайнятися сексом.
Мені не сказали, що тут хтось буде…
У нас нема свого житла, а оренда жахливо дорога.
Хто ви такі?
Документи! Швидко!
Так, так…
Опусти пістолет. Ти отримаєш за це 20 років.
-Не роби гіршею -Хто тут робить гірше?
Хто проведе 20 років у тюрмі?
Хочеш знати? Ти!
Чи в труні, якщо не станеш на коліна!
Хутко, всі на коліна!
Де клятий сейф?
ПАПЕРОВИЙ БУДИНОК БЕРЛІН
Навіщо ти вкрала шістсот сорок п’ять євро?
Щоб було схоже на пограбування, щоб вони лягли на підлогу, і ми стерли твої дані,
як і збиралися.
Клянуся, на якусь мить я побачив себе у в’язниці.
І мене прийшов відвідати Берлін з пляшкою шампанського.
Ти була дивовижна, розумнице. Врятувала мене.
Я думав, ти тільки круто вимикаєш сигналізацію, але дідько, як побачив тебе
на столі…
Ось ти вимикаєш сигналізацію, а ось ти махаєш пістолетом як кілер.
Та ще й крадеш шістсот з гаком євро. Ти геній.
Ти вже двічі це сказав. Що як повірю?
То повір. Я дізнаюся про тебе більше і так кажу, бо краще тебе знаю.
І-і те-е, про що говорили.
Про що саме?
Ти знаєш. Про депіляцію.
Або… М… Про її відсутність. Коли я був між твоїми ногами, я бачив, яке там все
пухнасте.
-Що таке? -Ми щойно були як герої фільму.
Порушили всі правила пограбування, погрожували пістолетом чотирьом людям, а
одну ледь не вбили.
А ти кажеш, що розглядав мої трусики?
Кейло, припини, це був жарт.
Знаєш, як мені було страшно?
Ти не думав, що я могла сісти за ґрати? Чи рахував мої волосинки?
Зазвичай мені шкода таких зверхніх людей як ти,
А від тебе мені бридко.
Ти сідаєш?
Спершу вкрадемо тачку.
Так, так, стару без сигналізації.
От і ні, мадам всезнайко. Цього разу щось крутецьке. Вищого класу.
І на щастя ми у дорогому районі Парижа, в якому найгламурніші клуби.
І як ти її вкрадеш?
Знаєш, є багато способів вкрасти машину з ключами у замку.
Тут два паркувальники. Треба їх заплутати.
Це і є твій план?
Це вже старе.
І не вийде заплутати цих двох горил.
Треба проявити фантазію.
Підіграй мені.
Добрий вечір.
Ми прийшли випити наостанок.
Мені шкода, але сьогодні у нас дрес-код.
Червоний.
Ми у червоному.
Просто його не видно.
Дякую.
Гарного вечора.
Не чіпай кульку, якщо не хочеш проблем.
Дякую.
Чудово, ми вкрали м’яту пляшку і повітряну кульку. Далі крута машина?
Авжеж.
Подумала, що іграшка Леонор з Авіньйону має сяяти, як їй належить.
Дідько. Як ти додумалася до цього?
Не кожної ночі є шанс одягти сто шістнадцять каратів діамантів.
Коли я його побачила, я не могла втриматись, так хотілося його одягти.
Не хвилюйся ти, завтра скажу Даміану… Що через поспіх і стрес я випадково поклала
його собі до кишені.
Мені личить?
Одягни ось це.
Взяв рукавиці, га?
Щоб не спіймали. Ти професіонал.
Що тепер?
На добраніч, хлопці.
-Точно? Хіба не з іншої сторони? -Так, так, вона тут.
Йди до виїзду з парковки і чекай на мене.
Гаразд.
Куди ми їдемо?
Це сюрприз, люба, але повір, тобі сподобається.
Обожнюю цю пісню!
Дідько! Що не так з цією бісовою машиною?
Агов! Сучий сину!
Кінцева зупинка, мадам.
Негідники! З тобою все добре?
Вперед, Рою! Вперед!
Ну ж бо, Рою, жени, жени, жени.
Ми літатимемо?
Особливо ти.
Тільки краще зніми намисто.
Щоб не впало.
Привіт.
Хтось знає іспанську?
Здоров.
Ей! Перегони сьогодні?
Про що це він?
Не знаю.
Не знаю, про що ти. Ми просто відпочиваємо з друзями, дихаємо повітрям.
А ти точно не мій друг.
І не хочу їм бути.
Приймаєш мене за дурня?
Я чудово знаю, чим ви тут займаєтеся.
Бував на аеродромах.
В Іспанії, у Бельгії, у Португалії…
Чого хочеш?
Хочу на перегони.
Ставка десять тисяч євро.
Ай, спіймав, я стільки не маю.
Та маю цю машину.
Вчетверо дорожчу.
Який її розмір ноги?
Тридцять сьомий.
Все гаразд?
Вперед, Рою, вперед!
Камерон, ти ціла?!
Камерон!
Ціла, ціла, жени!
Ву!
ДЖИММІ
Рой!
Камерон, що сталося?!
Рой!
Камерон!
Рою, спинись!
Що сталось? Що сталось?
Вперед!
Камерон.
У-у!
Як я надрав його бісів зад!
От плаксійка.
В кінці обкакалася.
Бідолашна.
Що сталося?
Зникни. Чи здохнеш за півхвилини.
Камерон. Тихо, тихо, тихо. Ось так.
Все. Все.
Мені холодно, Рою. Мені дуже холодно.
Зачекай тут.
Дуже холодно.
Ось, тримай.
Дарма я тебе сюди привів. Вибач, я не знаю, про що думав.
Ти не винен.
Там було до біса круто. Та задзвонив телефон.
Ей. Камерон.
Подивись на мене.
Хто це був?
Мій колишній.
Єдиний, який був у всьому житті.
Яка дурепа!
Ніби я його не забула.
Чому він дзвонив вночі?
Бо першою дзвонила я.
Не знаю, нащо.
Після пограбування я відчувала…
Радість і водночас сум, ейфорію і…
Не знаю, хотіла з кимось поділитись.
Почула його голос на автовідповідачі…
І перервала дзвінок.
Потім прийшов ти, тому я все це наговорила.
Я знала, що він подзвонить, і мені треба було звідти втекти.
Я злякалася.
Злякалася, що якщо відповім, знову втрачу глузд.
Але… Що у тебе з ним сталося?
Він щось зробив?
Навпаки.
Він дивовижний.
Що тоді?
Забагато розповідати, щоб ти зрозумів.
Ми маємо час.
Навряд хтось прийде політати на цьому літаку вночі, тож…
Гаразд.
Я була одержима одним музичним гуртом.
Типово, коли тобі п’ятнадцять, так?
Я слухала всі їх пісні по колу,
Годинами стояла в чергах, щоб потрапити на їх концерти.
А одного дня…
На зустрічі з підписання дисків він дав мені пропуск за лаштунки.
То ти зв’язалася зі співаком з гурту?
У моїй кімнаті висіли його плакати.
І раптом він став моїм хлопцем.
Я їздила до школи не на автобусі…
А на його мотоциклі.
Я була на сьомому небі.
Вечорами ми робили моє домашнє у барах.
Він допомагав.
Присягаюся, я ніколи так старанно не вчилася. Ніколи.
Я хотіла закінчити рік з гарними оцінками, здати екзамени… І мріяла про
літо, щоб бути з ним.
Чорт, ти мабуть була в захваті…
Від слави і відпочинку у розкішних готелях.
Не було жодної розкоші.
Відпочинок був… Але у дорозі.
Твої котячі очі мене вбивають
Не дають мені дихати
Я сказала батьку, що їду у містечко до подруги, щоб разом вчитися.
Це була брехня. Я втекла з ним.
Ми поїхали у фургоні гурту.
Під час концертів, я дивилася на нього з-за лаштунків.
Ми не спали цілими ночами.
А вранці дивилися як сходить сонце.
І снідали креветками.
Креветками?
Так, креветками. Уявляєш?
Він навіть присвятив мені пісню.
Коли він грав її на концертах, і йому підспівували десять тисяч людей,
Я знала, що вона моя.
Твої котячі очі
Мене вбивають…
Я знаю цю пісню.
Коли ти закохуєшся, ти ніби живеш у пісні.
Я і була піснею… Та
Не усвідомлювала, що пісня триває не більше трьох хвилин.
Потім почалося падіння.
Я не могла витримати без нього і п’яти хвилин.
А він міг днями жити без мене.
Я хотіла його завжди.
Коли його не було поруч, я йшла за ним, як залежна…
Як-ка не хоче цього робити.
Але постійно потребує більше.
Знаєш що найгірше у розставанні з музикантом?
Його не можна стерти з лиця Землі.
Заходиш у бар, і грає його музика.
Йдеш вулицею, і його обличчя на плакатах.
Вмикаєш радіо, і там він.
Як куплет, що повторюється раз за разом, вдень і вночі, без зупину.
Постійно грає одна й та сама пісня, постійно!
Мене вбивають,
Не дають мені дихати.
Я не могла викинути його з голови. Це був кошмар.
Тоді я почала робити дивні речі.
Здається, я чую,
Я взяла всі його речі…
Плакати, диски, його гітару…
Куртку, яку він мені подарував…
І все спалила.
Нажаль, я також підпалила свій дім.
Тоді мій батько усвідомив, що…
…Я становила загрозу собі і всім, хто був поруч.
Я втратила ґлузд через кохання.
Тоді тебе поклали у психлікарню?
І поставили стільки діагнозів…
Психічний зрив з параноїдальними думками…
Випадки емоційної дисоціації…
Один навіть казав «еротоманія».
У мене відхідняк.
Агов. Дивись на мене.
Ні за що, чуєш?
Я позбавлю тебе цього крихтою адреналіну, згодна?
Про що ти?
Кажеш, у тебе відхідняк? Треба влаштувати тобі підйом. Зараз.
Що ти робиш?
Зачекай…
Ти божевільний? Ти вмієш літати?
Рою!
Конкретно літати ні, але вмію управляти всім, що рухається.
Що ти несеш, Рою? Передивився «Топ Ґану»?
Дивись, потягну на себе, й літак злетить.
Я тисячу разів бачив це у кіно.
А тепер скажи серйозно. Ти вже літав?
Ні. Ніколи.
Ні?
Клянися.
Клянуся.
Ми мчимо вісімдесят кілометрів на годину, що як ця хрінь не злетить?
Сто. Сто десять.
Що як ти його не посадиш?
Не смійся!
Смуга закінчується, ми вріжемося в огорожу.
Тягни важіль і-і… І як Бог дасть.
Злітай.
Злітай, Рою, злітай, дідько, злітай.
Злітай!
В житті такого не роби.
Відхідняк твій минув.
Бовдур.
Хоча, можливо, з тобою я б раніше вийшла б з психлікарні.
Це Альфа дванадцять. Дістаньте мені сонце. Кінець зв’язку.
Добре, нам вже час йти.
Гаразд?
Гаразд.
Рою.
Намиста нема.
Привіт.
Ти втомлений. Погано спав?
Була довга ніч.
Вся в думках про тебе.
І… Про що думав?
Я сказав тоді у коридорі, що не хочу бути у любовному трикутнику.
Зроби вибір. Я чи він.
Що буде, коли відчинять двері сховища?
Сюрпри-и-из.
Там ані сліду коштовностей.
Ані дірок, ані слідів проникнення у сховище. Доведеться шукати головного
підозрюваного… в іншому місці.
Слухаю.
-Ти у номері? -Угу.
Перед будинком Поліньяка повно поліції. Ти бачиш?
Так, бачу.
Його щойно арештували.
Він головний підозрюваний.
Перш ніж дзвонити транспортній компанії, упевнися, що поліція поїхала.
Добре.
І поки поліція проводитиме попереднє розслідування,
Ми вже введемо в дію план евакуації.
Брюс і Кейла виселяться першими. Як пара туристів з рюкзаками.
Йдіть одразу на автобусну станцію.
Звідти їдьте в Іспанію через Піренеї.
Ви везете три жерстянки з коштовностями.
В автобусі?
Угу.
Колись бачили, щоб поліція шукала діамантову тіару в автобусах?
Ні. Уявляєте, як вони нишпорять у рюкзаках двох альпіністів?
Теж ні.
Далі черга Роя і Камерон.
Вирушите за фургоном, який ми привеземо з Іспанії і залишимо на
околицях.
Приїдете за мною, і ми поїдемо як щаслива сім’я.
Гонсалеси.
Мартіта.
Хосе-Луїс.
І голова сім’ї. Вдівець.
Я виселюся передостаннім з рештою коштовностей. Ми зустрінемося
У двох кварталах від готелю, щоб не було підозр.
А я, як капітан корабля, залишу готель останнім.
Берлін позбудеться всього, що ми використаємо для пограбування.
Телескопів, моніторів, комп’ютерів… Він викличе транспортну компанію, яка все
забере.
Після чого поїде поїздом.
А, е… Відправимо все в Австралію. У монастир.
Всі… Витрати сплачено, як християнське пожертвування.
Я їду у Париж.
Тепер мені треба подумати.
Ти… Не залишишся на сніданок?
Я вже викликала таксі.
Якщо тобі важко прийняти рішення, коли ти закоханий у людину…
А як одразу у двох?
Я їду з країни, Каміль.
Я думав зникнути, не залишивши адреси, але не можу цього зробити.
Якщо приймеш рішення, мобільний буде ввімкнений кілька днів.
Неможливо. Так, згодиться.
-Сюди не можна. -Я тут живу.
-Заходити не можна. -Я тут живу.
Я її впущу.
-Добре, заходьте. Так… -Дякую.
-Каміль Поліньяк? -Так.
Комісарка Лавель.
-Можете мені сказати, що відбувається? -У мене є ордер на обшук.
Треба відчинити цей сейф.
Я не знаю комбінації.
Мій чоловік ним користується… По роботі.
Що сталося?
Тоді доведеться його зламати.
Благаю, скажіть, що сталося.
Свердліть.
Де мій чоловік?
Там хтось є?
Я тут жертва, хіба ви не бачите?
Це мене пограбували.
Невже у відділку ніхто не працює?
Дідько…
Сядьте, мсьє Поліньяк.
Пробачте за затримку.
Як ви розумієте, ми були зайняті.
Ордерами… І попередніми висновками криміналістів.
Угу.
Де ви були минулої ночі?
Я вже сказав, я був вдома. Випив дві снодійне і спав до ранку.
Ви страждаєте на лунатизм?
Тому що ви спустилися на паркінг.
Ні. Ні. Це не я. Ні.
Хоча маю таке пальто.
Чоловік у такому ж пальто як у вас поїхав на машині.
Ви її впізнаєте?
Так, це моя. Її вкрали, любий Ватсоне.
Ми перевірили камери спостереження.
Декілька камер записали, як ця машина покинула місто по шосе №13.
Той самий злодій.
Тоді він мабуть вкрав і ваш телефон.
Ми відстежили сигнал, і він під'єднувався антен
На тому самому шляху до Шантільї.
Де у вас якраз заміський будинок, чи не так?
Чому питаєте? Я бачу, вам усе відомо.
Ми отримали ордер, мсьє Поліньяк,
І вранці обшукали будинок.
Дивіться, що наші колеги криміналісти там знайшли.
Ви бачите волокна.
ДОКАЗИ
Ні. Я нічого не бачу.
Ідентичні до етикеток, якими маркували викрадені прикраси.
Вочевидь хтось спалив їх у вбиральні вашого дому в Шантільї.
Бачите ось це?
Це рештки сажі з унітазу.
Це маленький діамант.
Мабуть випав з однієї з викрадених прикрас.
Ми знайшли його між подушками на вашій софі.
Далі наполягатимете, що безпробудно спали, мсьє Поліньяк?
КАМІЛЬ ВХІДНИЙ ДЗВІНОК
Каміль?
Сталося дещо жахливе.
Можеш прийти до мене?
Привіт.
Я прибіг так швидко, як тільки міг.
Заходь. Заходь.
Мій чоловік –
Директор аукціонного дому.
Угу.
І…
Цієї ночі вкрали колекцію коштовностей вартістю сорок чотири мільйони євро.
Е… М… Що ж… М… Дуже його шкода… Е…
У нього зараз такі сильні емоційні переживання, а тепер ще й…
Ц-це великий удар.
Все значно серйозніше.
Його арештували.
І-і він головний підозрюваний.
Але… Е… Є докази?
Схоже… Що він кудись їздив посеред ночі, і…
Поліція знайшла докази пограбування у нашому будинку в Шантільї.
Маленький діамант і-і… Волокна не знаю чого.
Досі не можу повірити.
Так, дай подумати.
Він спілкувався з підозрілими людьми?
М-мав економічні проблеми? М… Бував у роз’їздах?
Звісно, бував у роз’їздах, але така
У нього робота.
Він подорожував світом, збирав аукціонні лоти.
Хоча може він негідник, і готувався до пограбування як якийсь Джессі Джеймс.
Агов… Агов, Каміль.
Н-не думай найгірше.
Е… Якби твій чоловік був у якійсь у банді злочинців, ти б давно щось помітила. Е…
Кілька телефонів, е… Постійні розмови по телефону на самоті, е… Раптові справи…
Так! Все збігається!
У-у нього навіть є сейф тут у стіні!
Дивись.
Ходи сюди. Ходи.
Його зламала поліція…
Пальником, бо я не знала комбінацію.
І-і… Вони почали діставати коробки з… Речами.
Виявляється, я жила з людиною, якої не знала.
Зі злочинцем.
Ей…
Ей, Каміль.
Досить прокручувати це в голові, інакше можна збожеволіти.
Має бути пояснення.
Святі небеса…
Ви тільки зважились на батьківство.
"НЕ ДИВИСЯ НА МЕНЕ" ПОЛ 3.14
Я не знав ні твого імені, ні чому тебе запросив.
Ти стояла мовчазна за лаштунками.
Блищить світло мобільних, це остання пісня.
Я чую, твій голос благає "Не закінчуй, будь ласка".
Я бачу твої сяючі очі.
НЕ ДИВИСЯ НА МЕНЕ
Я не хочу, щоб на мене ще хтось дивився.
Твої котячі очі…
Мене вбивають, не дають мені дихати.
Щоразу, як я на тебе дивлюся, час зупиняється.
Здається, я чую, як моє серце б'ється так,
Ніби реве, кричить, готове розірватися.
Я хочу, щоб ти залишилася зі мною назавжди.
Я проводжу ніч один, коли сплю в іншому місті,
І якщо думаю про твої очі, я залишаю реальність.
Спалюю бензин, і відчуваю,
Что ніколи не мав нічого більш справжнього.
Твої котячі очі…
Мене вбивають, не дають мені дихати.
Щоразу, як я на тебе дивлюся, час зупиняється.
Здається, я чую, як моє серце б'ється так,
Ніби реве, кричить, готове розірватися.
Я хочу, щоб ти залишилася зі мною назавжди.
Ех!
Твої котячі очі…
Мене вбивають, не дають мені дихати.
Щоразу, як я на тебе дивлюся, час зупиняється.
Здається, я чую, як моє серце б'ється так,
Ніби реве, кричить, готове розірватися.
Я хочу, щоб ти залишилася зі мною назавжди.
Зі мною назавжди.