PŘÍBĚHY ŘECKÉ MYTOLOGIE BYLY PŘEDÁVÁNY ÚSTNĚ.
SPOUSTA JICH NEBYLA NIKDY ZAPSÁNA
A V PRŮBĚHU VĚKŮ SE NĚKTERÉ ZTRATILY.
TOTO JE JEDEN Z TĚCH PŘÍBĚHŮ…
PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
Jen barbaři pijí neředěné víno. Uhni mi z cesty, bastarde.
Sebeovládání je základ.
Kolik dneska za rudu?
Dvě drachmy za ten pytel.
Dvě drachmy? To je všechno?
Buď rád, že s tebou vůbec obchoduju.
Jak to šlo?
- A kde je zbytek? - Můžu být rád, že jsem dostal tohle.
Neboj se.
Něco vymyslíme.
Co se děje?
Nemusíte se mě obávat. Jsem velký archón Alexia.
Pronásleduji démona. Nezahlédli jste tady něco?
- Démona? Ne. - Tak běžte dovnitř.
Tato monstra neznají slitování.
Ty starý blázne, co tam děláš?
Zlomil jsem si nohu. Co myslíš?
Vypil jsi víc, než z tebe vyteklo krve, starochu.
Jednoho dne tě to zabije, Eliasi.
Jdi dál beze mě.
Jsi starý, ne mrtvý.
Musíme to vyčistit. Herone?
Jsi zraněný?
Běžte do bezpečí.
Zatkněte ho.
Zvěsti jsou pravdivé.
Hrne se na nás armáda z východu.
Tento nepřítel je ale jiný než všichni dřívější.
Je to kult monster, o nichž se mnozí bojí mluvit.
- Monster? - Říkala monster?
Uvěřila jsem tomu, až když jsem je uviděla.
A teď to uvidíte i vy.
Co to dělá s tou tyčí?
Ať oheň odhalí tvou pravou podstatu.
Ne! Prosím!
Ne!
Cože?
- Co to děláš? - Kéž jsou bohové milosrdní.
Dej se k nám, nebo zemři.
U všech bohů…
Ty a tvůj kult jste zavrhli lidstvo a prolili krev nevinných lidí.
Nikoho jsme nezavrhli.
My jsme ti silní a vy jste ti…
Jak je to možné? Jak může uvnitř někoho žít něco takového?
Abyste pochopili démony…
musíte se vrátit k velké válce proti obrům.
- Obrům? - Když byl svět ještě mladý…
bohové, pánové světla,
porazili titány, rodinu temnoty.
Než ale poslední titán padl,
uvrhl na bohy kletbu. A jakmile jeho krev dopadla do moře…
zrodili se obři.
Tato monstra přišla na svět za jediným účelem.
Zničit království bohů.
Rozpoutal se lítý boj a začala velká válka mezi bohy a obry.
Bohové přísahali, že obry zničí a vymýtí je ze země.
Bohové i obři byli rovnocenní soupeři.
Ani jedna strana nehodlala polevit,
a tak spolu vedly nekonečnou bitvu, neschopné soupeře porazit.
Až jednoho dne přesvědčil Zeus dva z obrů,
aby bojovali na straně bohů.
A takto svět poznal kompromis a rozum.
Zanedlouho Zeus vedl závěrečný útok.
Zeus nařídil Hermovi, aby posbíral duše obrů,
zatímco jejich těla byla vhozena do moře,
aby je navždy pohltily vlny.
Bůh kovářství Héfaistos ukoval velikého robota Tala,
který měl střežit Kotel temnoty
a držet ho navždy zavřený, aby se zlo nikdy nevrátilo.
- Co to má společného s démony? - Buď trpělivý, můj mladý příteli.
V průběhu věků narušila dno oceánu hrozná bouře,
která vyvrhla na břeh mrtvého obra.
A osud tomu tak chtěl,
že jednu z těchto temných schránek objevil člověk.
A ačkoli to nevěděl, toto zlo ho postupně otravovalo.
Protože už jen dotknout se obra znamená ocitnout se na pokraji propasti.
A tak jako můru přitahuje plamen, přitahoval on ostatní.
Tito lidé přestali uctívat bohy.
Místo toho přísahali věrnost obrům.
A brzy začali obra pojídat.
Tímto temným přijímáním vznikla nová rodina temnoty.
Stali se z nich démoni.
Zlé a strašlivé stvůry ukryté pod lidským zevnějškem.
Proč to bohové dopustili?
Protože díky nesnázím lidstvo vzkvétá.
Byli bychom slabí a neschopní, kdyby se bohové vždy snesli na zem
a vyřešili naše problémy.
Málem bych zapomněl.
Přijměte prosím tohle jako malý projev mé vděčnosti.
Mám ale jednu podmínku. Uděláš nám tu svoji výbornou polévku.
Nevím, co bychom si bez tebe počali.
- Musí být od Háda. - Divné.
- Bůh s námi. - Bohové s námi.
Jak se jmenuješ?
- Heron. - Včera jsi bojoval statečně.
A díky tobě, Herone, jsme našli mapu, na které je zaznačeno nedaleké tábořiště.
Odtamtud démoni jistě povedou svůj útok.
Přidej se k nám. Pomoz nám na ně zaútočit.
Tak nejlépe ochráníme tuto polis.
- Je mi líto, má paní. - Alexia.
Je mi líto, Alexio,
ale tito lidé mě a mou matku zavrhli. Proč bych za ně měl bojovat?
Protože je v sázce osud nás všech.
Možná jejich osud. Ale můj ne.
Jestli říkala pravdu, měli bychom odejít.
- Ty tomu nerozumíš. Nemůžeme. - Proč ne?
Herone, bude to naše smrt.
O čem to mluvíš?
Nejsi žádný bastard.
- Tvůj otec… - Tam je ta děvka! Vidím ji.
- Ta stará coura. - Támhle.
Jdeme otestovat tu běhnu. Tvoji matku.
Jestli se jí tím dotknete, je po vás.
Od té doby, co se tu objevila, visí nad námi mrak.
Je jedna z nich.
Všechny nás zabít nemůžeš.
Ne. Jen některé. Kdo bude první?
Tak už dost!
Ne!
Mami!
Těžký den.
Byl bych pomohl, ale bylo jich jen deset.
Měl jsem jet s nimi.
Nebudeš tady navždy.
Alexia má pravdu. Blíží se válka. Musíme se připravit.
Jak?
Vylez na vrchol této hory.
Tam najdeš růžový keř, který roste stranou od ostatních.
Když pod ním budeš kopat, najdeš adamantinovou rudu,
ze které ti vyrobíme meč jako žádný jiný.
Jak jsi mě našel…
Árée?
Porušuješ vlastní příkaz, králi králů.
Neměli jsme do ničeho zasahovat.
- Nebo se to tebe netýká? - Jen jsem řekl, že za ně nesmíme bojovat.
A to jsem neudělal.
Chápu.
Vysvětlím ten rozdíl ostatním.
Nic takového neuděláš.
- Pak mi dovol ti pomoci. - Ne.
Jestli mají lidé zdědit zemi, musejí to udělat vlastními silami.
Tak proč tomuhle pomáháš?
Vážně je podle tebe ten bastard může vést?
Ano.
Překlad titulků: Lenka Večerková