Miksi olet...
...vältellyt...
...meitä?
Veljeni sanoi jotain.
"Jumalat ovat epätäydellisiä."
Ehkä olemmekin,
mutta sallimuksemme ei ole.
Sen lähde on meitäkin suurempi.
Olemme vain sen astia.
Sinun pitää tietää jotain.
Et elä...
...enää kauaa.
Sinä et...
...näe unta.
Mutta olet painajaisessa.
Temppeliimme hyökättiin Olympoksen sodan aikana.
Joku livahti sisään...
...ja leikkasi lankasi.
Miten se on mahdollista?
Se on mysteeri, jota edes me emme näe.
Sinua odottaa nyt kohtalo, jota kukaan ei kadehdi.
Kun leikkaamme langan, loppu tulee haluamallamme hetkellä.
Mutta sinun lankaasi ei leikannut kaltaisemme näppärä olio.
Mitä tarkoitatte?
Sinua odottavaa kuolemaa ei voi estää.
Se valuu eteenpäin kuin tiimalasin hiekka -
kiihtyen päivittäin.
Talvipäivänseisauksen neljänneskuuhun mennessä -
jätät tämän maailman.
Jos toimit nopeasti...
...on pieni mahdollisuus,
että voit muuttaa painajaisesi...
...siunaukseksi.
Miten?
Sinun pitää selvittää se itse.
Mutta muista tämä: mies tapaa kohtalonsa usein...
...tiellä, jota kulkee välttääkseen sen.
Olen aina pitänyt atraimesta miekkaa enemmän.
Se on tuulta nopeampi,
miekkaa terävämpi -
ja tultakin aggressiivisempi.
Mutta parasta on se,
että se on tahdon jatke.
Mitä suurempi tahto, sitä vahvempi isku.
Tässä.
Jotta sinua ei huomata.
Sinulla on yhä demoniset voimasi.
Voit kutsua niitä. Kuvittele se mielessäsi.
Sinusta tulee taas Serafim.
Manalasta on toinenkin uloskäynti.
Sitä käytetään vähän, joten sitä ei juuri valvota.
Hän tietää.
Jos hän on se, josta ennustettiin, ja hänen elämänlankansa katkaistiin...
Olemme kaikki vaarassa.
Olikohan se Haades?
En tiedä.
Mutta uskon...
Älä liiku.
Mikä paljasti minut?
Terälehdet takanasi eivät heiluneet.
No sitten. Jatka, sisko.
Sinulla on varmasti epäilyksiä.
Onko se totta? Määräsikö Poseidon aselevosta?
Hän käski ilmoittaa siitä kaikille,
jotta kuolemattomat voisivat kunnioittaa kaatuneita.
On liian varhaista.
Ares kokoaa jo muita aatteensa tueksi -
ja sanoo, että hänen pitäisi päästä Zeuksen tilalle.
Minä hoidan Areksen. On isompikin uhka.
Emme näe sitä, ja se on Haadestakin isompi.
Oletko kunnossa?
Mitä tapahtuu?
Et uskoisi, vaikka kertoisin.
Osoitan kunnioitustani ja lähden lopullisesti.
Haluatko meidät mukaasi?
Olemmeko edes tervetulleita?
Kansani uskoo, että elämä on iso yllätys.
En tiedä, miksei kuolema olisi vielä isompi.
Sain idean.
Muistuta meitä siitä, kun kuolemme.
Rukoilen Medriä ja Zat-Badaria hänen puolestaan.
Ja sinun.
Emme usein menetä omiamme.
Kun jumala jättää tämän maailman, juhlimme urheilemalla -
hänen elämäänsä haudaten surumme.
Tule. Näytän sinulle.
Paras osallistuja saa palkinnon,
isämme sormuksen.
Siinä on salaisuus.
Se tuo sormuksen kantajan lähemmäksi valtaistuinta,
jos kantaja on kyllin fiksu selvittääkseen sen.
Se sopii sormeesi.
En tullut kilpailemaan.
Onnea, sisko.
En osaa päättää, kumpaa vihaan enemmän,
Heronin huoraäitiä vai hänen piskiveljeään Serafimia.
Miksi olet yhä täällä? Sinusta ei ikinä tule yhtä meistä, puoliverinen.
Älä huijaa itseäsi, Heron.
Suonissasi virtaa aina kuolevaisten verta.
Muut halveksivat sinua aina, myöntävät he sitä tai eivät.
Olen sentään kyllin säädyllinen ja sanon sen päin naamaasi.
Ilman Heronia kukaan teistä ei olisi täällä.
Onneksesi pidän isästäsi ja hänen sodistaan.
Hänen takiaan saat puhua harkitsematta.
Varo kieltäsi, amatsoni.
Olet jumalten keskuudessa.
Ja olet oikeassa.
Ilman Heronin huoraäitiä -
emme olisi täällä.
Isäni eläisi yhä.
Älä ikinä enää puhu äidistäni.
Zeus kuoli, koska Hera vapautti jättiläiset -
ja kaltaisesi hölmöt seurasivat häntä.
Älä.
Veri ei merkitse mitään. Tahto on kaikki kaikessa.
Nähdään kisoissa.
Tunnet säännöt.
Ei aseita.
Se ei ole sinua varten, rakas enoni.
Vaan ystäviämme.
Meidän pitää muistuttaa heitä siitä, keitä olemme.
Oliko se siinä?
Et ole tasoiseni missään maailmassa.
Ystävämme suostui ehdotukseesi.
Hän on tulossa tänne.
Kun vaimosi on täällä, hän on kanssani.
Älä viitsi, äiti.
Se on vain reilua.
Manala on reilu.
Eikö olekin?
Niin onkin.
No, mekin olemme reiluja.
Pienet juonesi ärsyttämisekseni ansaitsevat kunnioitukseni.
Kunnioituksen voi ansaita vain yhdessä paikassa.
Pygmakhia-areenalla.
Älä anna vihan sumentaa arviointikykyäsi. Tämä on hullua. Hän ei ole sen arvoinen.
Ei olekaan.
Ei sen väliä. Kuolen muutenkin.
Älä tee tätä. Ole kiltti, veli.
Teen sinusta silppua, senkin äpärä.
Kerjää armoa, niin lopetan tämän pian.
Sano: "Minä alistun."
Katso heitä.
He tietävät, ettet voita,
mutta jännittävät silti.
He haluavat katsoa, kun hakkaan sinut kappaleiksi.
Väkijoukot arvostavat ennen kaikkea voimaa -
ja pitävät siitä, kun sankarit tuhoutuvat.
Sano se!
En ikinä.
Näin näytät maailmalle, kuka oikeasti olet.
Lopettakaa!
Tämä päättyy nyt.
Kilpailujen tarkoitus on kuolleiden kunnioittaminen,
ei heidän määränsä lisääminen.
Uskallatkin näyttää naamasi täällä.
Meidän pitäisi tappaa sinut.
Voitte yrittää,
mutta se ei helpota tuskaanne tai vähennä vihaanne.
Otetaan siitä itse selvää.
Olen yhä Taivaiden kuningatar, Apollo.
Minulla on oikeus olla täällä.
Tiedän, että haavanne ovat tuoreita,
mutta kuolemani ei tuo kaatuneita takaisin.
Jos toisi, antaisin mieluusti henkeni heidän puolestaan.
Voin vain yrittää sovittaa tekoni.
Karkotan itseni tuhanneksi vuodeksi -
enkä astu sinä aikana kertaakaan Olympokseen,
mutta ensin kunnioitan kaatuneita.
Menetit sen oikeuden, kun sodit meitä vastaan.
Kuka sinä olet puhumaan Olympoksen puolesta?
Olet pelkkä äpärä.
Niin olemme mekin.
En anna äpärien määrätä kohtaloamme.
Äitini on aina ollut oikeudenmukainen.
Vain Zeuksen haureus sai hänet suuttumaan.
Mikä siitä oli hänen syytään?
Hän tekee, kuten sanomme.
Ymmärsit väärin, sisko.
En pyydä lupaa.
Riittää.
Tämä kunnioittaa arvottomia.
Mennään.
Ei.
Kuulit hänet. Mene nyt.
Mitä sinä sanoit?
Mene heti, tai saat katua sitä.
Älä!
Riittää!
Lopettakaa tämä hölmöily.
Gaia, titaanien ja Maan suurten jättiläisten äiti.
Näen hänet ja kuulen hänen äänensä.
Mitä?
Hän puhuu minulle unissani.
Hera on täällä aselevon turvin.
Hän saa osoittaa kunnioitustaan,
mutta sitten hänen täytyy pitää sanansa ja lähteä.
Muistakaa,
että vaikka kuolema tuhoaa jotkut meistä, ajatus siitä pelastaa meidät kaikki.
Suremme Zeusta ja kaatuneita kolme päivää.
Sinä aikana yksikään jumala ei tartu aseisiin toista vastaan.
Kolmen päivän kuluttua paljastetaan haaste,
jonka ohjeet annetaan sitten.
Kaikki voivat tavoitella kruunua,
ja sen arvoinen voittaja saa palkinnoksi Eleusiin kiven.
Siten ansiot päättävät, kenestä tulee seuraava Taivaiden valtias.
Se on Zeuksen ja minun tahto,
ja niin tulee olemaan.
Kunnioittakaa kuolleita -
ja antakaa heille heidän osansa.
Aloitetaan.
Ei tarvitse itkeä.
Vakaa Hermes,
urhea Apollo -
ja Hefaistos.
Uskollisia loppuun asti.
Kiitos, poikani.
Viisas Hestia,
urhea Athene -
ja ovela Artemis.
Tiesin, että voisin luottaa teihin.
Olemme siitä velkaa teille.
Kaikki arvokas pitää ansaita, Ares.
Älä tuhlaa kykyjäsi.
Heron.
Olen ylpeä sinusta.
Olet tehnyt enemmän kuin osasin kuvitella.
Sinun pitäisi -
kantaa sormustani.
En voi hyväksyä sitä.
Sen kantajan pitää haluta hallita.
Kyse ei ole valtaistuimesta -
vaan itsesi hyväksymisestä.
Olet minun poikani.
Kannat vertani.
Tämä auttaa sinut tielle, jota sinun on kuljettava.
Olemme kaikki omalla tavallamme viallisia.
Ennen kaikkea minä. Mutta jotkut ihanteet ovat puhtaita.
Kun tavoittelemme niitä,
olemme sitä itsekin.
Kunnioittakaa minua lopettamalla tämä konflikti -
ja elämällä toisin kuin minä -
paitsi kuollessani.
Tavoitelkaa jotain minua suurempaa.
On aika.
Sinun pitää tietää jotain.
Gaia käski minun etsiä miekan -
ja pelastaa Serafimin.
Serafiminko?
Niillä on joku yhteys.
En tiedä miten enkä miksi.
Miten voin pelastaa kuolleen?
Minun pitää auttaa häntä.
Kaikista tämän ja tulevan maailman sieluista -
miksi juuri Serafimia?
Tekstitys: Petri Nauha