De ce...
...nu dai ochii...
...cu noi?
Fratele meu a spus ceva.
„Zeii sunt corupți.”
Poate că noi suntem,
dar pronia noastră nu este.
Izvorăște din ceva chiar mai presus de noi.
Noi doar o purtăm.
Și e ceva ce trebuie să știi.
- Nu mai ai mult... - ...în lumea asta.
Nu ai...
...un vis.
Dar ești într-un coșmar.
În timpul războiului pentru Olimp, templul nostru a fost atacat.
- Cineva s-a strecurat înăuntru... - ...și ți-a retezat firul vieții.
Poftim? Cum e posibil?
Rămâne o taină pe care nici măcar noi n-o putem pătrunde.
Dar soarta care te așteaptă acum nu este nicidecum una de invidiat.
Căci, când noi retezăm un fir, sfârșitul vine întocmai când l-am menit.
Însă al tău a fost retezat de către cineva fără îndemânarea noastră.
Adică?
Moartea care te așteaptă nu poate fi oprită.
Se târăște spre tine, ca nisipul care cade din sticlă,
câștigând avânt în fiecare zi.
La pătrarul Lunii de la solstițiul de iarnă,
vei părăsi această lume.
Dacă îi dai zor...
...există o mică șansă să poți transforma acest coșmar...
...într-o binecuvântare.
Cum?
Asta tu va trebui să descoperi.
Dar ține minte! Adesea, omul își întâlnește soarta...
...pe drumul pe care fuge de ea.
Mereu am preferat furca în locul sabiei.
E mai iute ca vântul,
mai tăioasă decât orice altă lamă
și mai cruntă decât focul.
Dar, mai cu seamă,
e o prelungire a voinței tale.
Cu cât mai tare e voința, cu atât mai puternic lovește.
Ține!
Ca să poți trece neobservat.
Puterea demonică nu te-a părăsit.
Poți să apelezi la ea. Trebuie doar s-o vezi cu ochii minții.
Și vei redeveni Serafim.
Există o altă cale de ieșire din Tărâmul Umbrelor.
Una mai puțin umblată și asupra căreia veghează mai puțini ochi.
SÂNGELE LUI ZEUS
Știe.
Dacă despre el vorbeau profețiile, iar firul vieții i-a fost retezat...
Suntem cu toții în pericol.
Îl bănuiești pe Hades?
Nu știu ce să spun.
Dar cred...
Stai... pe loc!
Ce m-a dat de gol?
Petalele din spatele tău nu se mișcă.
Bine. Continuă ce făceai, surioară!
Sunt sigur că și tu ai bănuielile tale.
E adevărat? Poseidon a cerut armistițiu?
M-a pus să dau sfară-n țară,
ca toți nemuritorii să îi poată cinsti pe cei căzuți.
E prea curând.
Ares deja îi atrage pe ceilalți de partea lui.
Le spune că se cuvine să-i ia locul lui Zeus pe tron.
Mă descurc eu cu Ares. Ne amenință un pericol mai mare.
Ceva ce nu vedem, ascuns și de ochii lui Hades.
Te simți bine?
Ce se petrece?
Dacă v-aș spune, nu m-ați crede.
Mă duc să-mi prezint omagiile, apoi plec pentru totdeauna.
Vrei să venim cu tine?
Suntem bineveniți măcar?
Neamul meu crede că viața e o mare surpriză.
Nu văd de ce n-ar fi moartea o surpriză și mai mare.
Am o idee.
Spune-ne asta când om fi pe moarte!
O să mă rog la Medr și la Zat-Badar pentru el.
Și pentru tine.
Rar pierdem pe cineva dintre ai noștri.
Când un zeu părăsește această lume, organizăm jocuri
în cinstea vieții sale și ca să uităm durerea.
Vino! Hai să-ți arăt!
Cel mai merituos participant va primi un premiu.
Inelul tatălui nostru.
Ascunde în el o taină.
Prin ea, purtătorul e cu un pas mai aproape de tron.
Asta, dacă purtătorul inelului poate desluși taina.
Ți-ar sta bine pe deget.
N-am venit să concurez.
Succes, surioară!
Nu mă pot hotărî pe cine urăsc mai mult.
Pe târfa care i-a fost mamă lui Heron sau pe potaia de frate-său, Serafim.
Ce mai cauți aici? Nu te vom accepta niciodată, corcitură.
Nu te amăgi, Heron!
Prin venele tale o să curgă mereu sânge de muritor.
Ceilalți te vor disprețui mereu, fie că recunosc sau nu.
Cel puțin eu am bunul-simț să ți-o spun în față.
Fără Heron, niciunul dintre voi n-ar mai fi aici.
Ai noroc că țin la tatăl tău și la războaiele pe care le-a dus.
De dragul lui, îți permit să vorbești neîntrebată.
Dar bagă de seamă ce spui, amazoano!
Ești în prezența zeilor.
Și ai dreptate.
Fără târfa de mamă a lui Heron...
nu ne-am afla aici.
Tata ar fi încă în viață.
N-o mai pomeni niciodată pe mama!
Zeus e mort fiindcă Hera a dezlănțuit giganții
și neghiobii ca tine au urmat-o.
Nu!
Sângele nu înseamnă nimic.
Voința e totul.
Ne vedem la întreceri.
Cunoști regulile.
Fără arme.
Nu e pentru tine, scumpe unchi.
E pentru prietenii noștri.
Trebuie să le amintim cine suntem.
Doar atâta poate?
Nu există lume în care să-mi fii egal.
Prietenul nostru ne-a acceptat propunerea.
Chiar acum e pe drum.
Când e aici, ea e cu mine.
Te rog, mamă.
Așa e drept.
Tărâmul Umbrelor e drept.
Nu-i așa?
Într-adevăr, așa este.
Ei bine, și aici suntem drepți.
Tertipurile tale de a-mi stârni mânia merită respectul meu.
Și respectul se câștigă într-un singur loc.
În Arena de Pygmachia.
Nu lăsa furia să-ți întunece judecata! E nebunie curată. Nu merită.
Nu, nu merită.
Nu contează. Sunt deja ca și mort.
Nu face asta! Te rog, frate!
O să te fac de râsul lumii, bastardule!
Cerșește-mi îndurarea și o să-ți curm chinul repede.
Spune, să te aud! „Mă predau.”
Privește-i! Ei știu că nu poți învinge.
Cu toate astea, stau cu sufletul la gură.
Vor să vadă cum te pocnesc până cedezi.
Așa e mulțimea. Pentru ei, cel mai presus e puterea.
Adoră să vadă un erou căzând.
Spune, să te aud!
Niciodată.
Așa arăți lumii cine ești cu adevărat.
Oprește-te!
Până aici.
Jocurile sunt menite să cinstească morții.
Nu să le îngroașe rândurile.
Cum cutezi să te arăți aici?
Ar trebui să te secerăm pe loc.
Puteți încerca,
dar asta nu vă va ostoi durerea și nici nu vă va potoli mânia.
Ce-ar fi să vedem cu ochii noștri?
Încă sunt regina cerurilor, Apollo.
Potrivit rânduielii, am tot dreptul să fiu aici.
Știu că rănile tale sunt încă proaspete,
dar moartea mea nu-i va aduce înapoi pe cei căzuți.
De-ar fi așa, mi-aș da bucuroasă viața pentru ei.
Tot ce pot face acum este să încerc să-mi răscumpăr faptele.
Mă voi surghiuni o mie de ani
și în tot acest timp nu voi pune piciorul în Olimp.
Dar mai întâi îmi voi aduce omagiile celor căzuți.
Ai pierdut acest drept când te-ai războit cu noi.
Cu ce cădere vorbești în numele Olimpului?
Ești doar un bastard.
Ca și noi.
Nu voi lăsa niște bastarzi să ne hotărască soarta.
Mama a fost întotdeauna dreaptă.
Firea o trăda numai când Zeus călca strâmb.
Ce vină avea ea?
Va facem precum spunem.
Nu m-ai înțeles bine, surioară.
Nu vă cer voie.
Destul! Le faceți cinste nevrednicilor.
Să mergem!
Nu.
Ai auzit-o. Fuguța!
Ce ai spus?
Pleacă! Acum. Altfel vei regreta.
Încetați!
Destul!
Puneți capăt acestei neghiobii!
Geea, mama titanilor și a giganților de pe Pământ.
O văd și îi aud vocea.
Poftim?
Îmi vorbește în vis.
Hera a venit cu gând de pace.
I se va permite să-și aducă omagiile,
dar apoi trebuie să-și țină cuvântul și să plece.
Țineți minte!
Deși moartea îi seceră pe unii dintre noi, ideea de moarte ne salvează pe toți.
Îi vom jeli pe Zeus și pe cei căzuți timp de trei zile.
În acest răstimp,
niciun zeu nu se va ridica la luptă împotriva altuia.
Dar, după trei zile,
va avea loc o probă
ale cărei reguli vor fi clare.
Toți sunt bineveniți să se întreacă pentru coroană,
așa încât cel mai demn va primi Piatra Eleusină.
Astfel, meritele vor hotărî cine va cârmui cerurile.
Aceasta este voia mea și a lui Zeus
și astfel se va înfăptui.
Acum cinstiți-i pe morți
și dați-le ce li se cuvine!
Să începem!
Lacrimile nu-și au rostul.
Hermes, cel statornic.
Apollo, cel viteaz.
Și Hefaistos.
Loial până la capăt.
Vă mulțumesc, fiii mei!
Înțeleaptă Hestia,
temerară Atena
și șireata mea Artemis,
știam că mă pot bizui pe voi.
Pentru asta, vă suntem cu toții datori.
Orice e de preț trebuie câștigat pe merit, Ares.
Nu-ți lăsa harurile să se irosească!
Heron.
Sunt foarte mândru de tine.
Ai făcut mai multe decât mi-aș fi imaginat.
Tu ar trebui...
să-mi porți inelul.
Nu-l pot accepta.
Îl merită cineva care vrea domnia.
Aici nu e vorba despre tron.
E vorba de a-ți accepta natura.
Ești fiul meu.
Sânge din sângele meu.
Te va călăuzi pe calea pe care trebuie s-o urmezi.
Cu toții suntem corupți în felul nostru.
Eu, mai mult decât oricine.
Dar există idealuri pure.
Și, când ne străduim să le atingem,
suntem și noi puri.
Cinstiți-mă curmând această discordie
și apoi trăiți nu cum am trăit eu,
ci cum am murit.
Năzuind la ceva mai presus de mine.
A sosit timpul.
Trebuie să aflați ceva.
Geea mi-a spus să găsesc sabia...
și să-l salvez pe Serafim.
Serafim?
Cumva, sunt legate.
Nu știu cum. Nu știu de ce.
Cum să salvez pe cineva care e deja mort?
Dar trebuie să-l ajut.
Dintre toate sufletele din lumea asta și cealaltă,
de ce tocmai Serafim?
Subtitrarea: Liana Oprea