Můj králi.
Rád bych někoho viděl.
DIOVA KREV
To je za Seraphima.
Měl jsi mi to říct.
Máš pravdu. Měl.
Měl jsem tě z toho města odvést.
A ušetřit tě toho utrpení, které sis tam zažila.
Nebýt toho utrpení, nebyla bych tady.
Je hezké vidět tě šťastnou.
Přidáš se ke mně?
Pochybuju.
Když jsem umřela...
viděla jsem celý svůj život a jak mé činy ovlivnily ostatní.
A jak jejich ovlivnily mě.
Prožívají tohle i bohové?
Proto jsem tady.
Omlouvám se.
Uvidím tě ještě někdy?
Musím jít.
Jakmile získáme tu rudu,
kompas nás zavede k Talovi a meči.
To je děsivé místo.
I na hřbitově to žije víc.
To je všechno?
Mám štěstí, že mám tohle.
Neboj, něco vymyslíme.
Tady jsem viděla Dia, jak dává mince na oči tvé matky.
Kdy je pohřbená?
Netuším.
Co tu děláme?
Možná je nějaká ruda uvnitř.
Něco takového mohl stvořit jen bůh.
Zůstaň tady.
Všemohoucí Die, vládce hromu a králi Olympu,
přestože jsi náš otec, i ty musíš předstoupit před soud.
Dokázal jsi to, co málokdo.
Na bitevním poli se ti nikdo nevyrovnal.
Básníci o tobě budou navěky psát příběhy.
Ale tvé záletnictví je černým znamením na tvé duši.
Žádné vítězství nemůže omluvit tohle ohavné počínání.
Tyhle hanebné skutky tě budou navždy pronásledovat.
Je tu však ještě jedna věc, kterou je třeba vyřešit.
Věc, o které nám řekl pán podsvětí.
Vždycky jsi tvrdil,
že říše světa byly rozděleny spravedlivě. Mám pravdu?
Ano, byly.
Jsi si jistý?
Co tím chceš říct?
Nikdy bych neobelhal Sudičky.
Řekneš jim to ty, nebo to mám udělat já?
Tady před pravdou není úniku.
Když jsme soupeřili o Eleusinský drahokam
a ty jsi sáhnul dovnitř, věděl jsi, že něco nesedí.
Ale nic jsi neřekl.
Nebyla náhoda, že jsi ho vytáhl zrovna ty.
Héra to zařídila.
A ty jsi to moc dobře věděl.
Pravdou je, že jsi změnil názor.
Nechtěl ses vzdát moci toho drahokamu.
Nechtěl jsi být připoután k podsvětí.
Proto jsi nic neudělal.
Protože...
se ti to hodilo.
Námitka!
To jsem udělala já, ne Zeus.
To není omluva.
Pokud podsvětí ukáže pravdu,
pak by mělo být známo, že jsem to udělala pro dobrou věc.
Pro nás pro všechny. Včetně tebe, Háde.
To je od tebe moc milé.
Prosím, drahá sestro, pouč nás.
Moc dobře víš, o čem mluvím.
Jen jeden jediný bůh byl hoden toho trůnu.
A neustále nám dokazoval,
že je nejodvážnější, nejsilnější a nejschopnější z nás všech.
Když nás otec uvěznil, kdo nás zachránil?
Když zaútočilo monstrum, jehož jméno nevyslovujeme,
kdo se mu postavil?
Kdo porazil Krona?
Kdo vedl útok proti Gigantům?
Kdo přinesl světu kompromis a rozum?
A pravdou je,
že nebesům mohl vládnout jen jeden jediný král.
Jen jednomu jedinému bohu mohl být tenhle mocný drahokam svěřen.
Jen Zeus byl toho všeho hoden.
A já odmítla nechat to na náhodě.
V sázce bylo příliš.
Dokonce i Poseidón souhlasil.
Je to pravda.
Héra mi o svém plánu řekla.
A v tu chvíli jsem věděl, že by ti dva měli vládnout Olympu.
Říkal jsem,
že jen blázen by si chtěl Héru naštvat.
I když jsem ho zradila, obětoval svůj život, aby zachránil můj.
Existuje snad vznešenější skutek?
Nikdo nevstoupí dvakrát do stejné řeky.
Neboť už to není stejná řeka a on není stejný člověk.
A tak se domů vracíš jako nový muž do nového světa.
Jak je tohle možné?
Tušil jsem, že odejdu z tohoto světa.
Tak jsem tu shromáždil všechny své znalosti.
Pro tebe.
Pamatuješ si na tu báseň, co jsem ti říkával?
„Ze 100 mužů v bitvě by tam deset být nemělo.
Osmdesát z nich jsou jen cíle.
Jen devět umí bojovat a my jsme vděční,
že je máme.
Ale jeden...
Jeden je válečník.
A to on přivede ostatní zpět domů.“
„Tohle platí pro každou bitvu.
Každou, ve které jsem bojoval. A bude to platit pro všechny další.“
„Až do té doby, než přijde vyvolený.“
Jen příchod toho, který byl prorokován, nás může zachránit,
až se vrátí monstrum, jehož jméno nevyslovujeme.
Říká se, že zlo znovu povstane
a jen s pomocí jednoho poloboha
můžeme ochránit nebesa a zemi před chaosem.
Věřím, že ten polobůh jsi ty.
To ukáže čas.
Co když čas nemám?
- Co se stalo? - Musíme jít.
Kam?
Na vrchol hory, kde jsem našel tu rudu.
Tady žádná nezbyla.
Jsi blázen.
Nemiluje tě.
Za kým si myslíš, že po svém příchodu šel?
Pravdou je, že nikdy nebyl schopen kontrolovat svoje touhy.
Vždy měl pocit, že jako král bohů
má právo dělat si, co chce.
Nepřemýšlel nad tím, co to způsobí těm, se kterými spal.
Co jeho činy způsobují světu.
A to ani u jeho milované Elektry.
Věděl jsi, že si stýská po Seraphimovi.
A přesto jsi ho k ní nepřivedl.
Nechal jsi ho v lese.
Napospas Acrisiovi a jeho synům.
Jsi král bohů. Mohl jsi ho přivést k jeho matce.
Proč jsi to neudělal?
Protože jsi chtěl Elektru jen pro sebe a svého syna.
V Seraphimovi jsi viděl jeho otce.
Muže, kterého jsi nenáviděl.
A kdo jiný byl měl trpět než syn muže, kterého jsi z duše nenáviděl?
Nenechal jsi Seraphima umřít, ale ani jsi ho nezachránil.
Je to pravda. Nebudu to popírat.
Sice jsem mu pomohl,
ale nedovedl jsem ho přivést k jeho matce.
Přestože nás to hluboce zraňuje, tvůj osud je jasný.
Lituješ svých činů?
Ano.
Tvá jediná naděje na lepší místo v tomhle světě
závisí na těch, kteří žijí ve světě nad námi.
Pokud tě budou ctít a tvým jménem konat dobro,
tvá situace tady se může zlepšit.
Ale než se tak stane, tvé místo bude v Tartaru.
Za tohle si můžeš sám.
U všech bohů.
Co se jim stalo?
Napadly je Kéry.
Ale Kéry požírají jenom mrtvé.
Co Zeus zemřel,
mnoho tvorů, které postavil do latě, začalo divočet.
Kéry teď požírají i živé.
Proto tu nikdo není.
Ukryli se v jeskyních.
Tyhle nebohé duše šly pod zástěrkou noci
pro vodu do studny.
Nikdo se neopovažuje vylézt ven přes den.
Venku je teď hodně světla, možná bychom měli najít úkryt.
Statečný Evie, jako božský patron zlodějů cítím potřebu ti říct,
že tvá bývala obchodní partnerka se dostala ze svých okovů.
Byl jsem pro duše strážců, které zabila.
Dostala se z ostrova?
Ano.
Zlom vaz, bratře. Ať tebe i tohle prokleté město provázejí Sudičky.
Musíme jít.
Proč?
Musíme najít tu ženu. Mohlo by jí hrozit nebezpečí.
Je to tragický příběh, ale nemám čas vám ho vyprávět.
Byla naše obchodní partnerka.
Tady se naše cesty rozdělí.
Takže se mějte.
Překvapivě mi budete chybět.
Jste jediní čestní lidé, co znám. Ty a Alexia.
Ale i tak doufám, že se vidíme naposled.
- Jdeme. - Já nejdu.
Cože?
Zůstanu s nimi.
Zbláznil ses?
Věřím v matku zemi, a pokud si to žádá, musím jim pomoct.
Můžeš jim pomáhat, co hrdlo ráčí, hned jak ji najdeme.
Jako vážně? Po tom všem?
Už jednou jsi jim pomohl zachránit svět. To ti nestačilo?
Počkat.
Ty si myslíš, že tě vidí, viď?
Proto to děláš.
Promiň. Nemyslel jsem to tak.
Prostě jenom... Hele, jsem naživu ze dvou důvodů.
Narodil jsem se a ještě jsem neumřel.
Chci, aby to tak zůstalo.
Ale jak chcete.
Nehodlám se toho účastnit.
Až přeletíš Korint, pokračuj na západ.
Nejdřív se musím někde zastavit.
Ne. Nezastavuj. Nemáme čas.
Chceš projít soutěskou?
Ano.
Pak musíš uhádnout moji hádanku.
Ale pokud ji neuhodneš,
skončíš tady na tom rožni.
Pořád chceš projít?
Takže když odpovím správně, slibuješ, že mě necháš projít?
Neporušíš své slovo jako nějaký odporný zloduch?
Protože jen oškliví zbabělci nedodrží to, co slíbili.
Ale to ty bys neudělal.
Tak jako jsi to udělal s tou mladou kněžkou.
Tu si pamatuju.
Zastávala se tuláků.
Dost. Nezabíjej toho muže. Co provedl, že si tohle zasloužil?
Neuhodl moji hádanku.
Zeptej se mě. Pokud odpovím správně, pustíš nás oba.
Znáš ho snad?
Neznám. Ale žádná duše si takovou smrt nezaslouží.
Jsi ochotna riskovat svůj život, abys zachránila jeho?
Tak tady je má hádanka.
Co je větší než bohové a horší než Titáni?
Chudí to nemají a bohatí to vyžadují.
Ale když to sníš, zemřeš.
Ne!
Nic.
Nic není větší než bohové.
Nic není horší než Titáni.
Chudí nic nemají a bohatí nic nevyžadují.
A když nic nejíme, zemřeme.
Na tvou hloupou hru byla moc chytrá,
ale přesto jsi ji zabil.
Proč?
Co se staráš?
Ta kněžka měla být moje nevěsta.
Já můžu za to, žes jí vstoupil do cesty.
Já můžu za to, že teď trpí v podsvětí.
Proč jsi ji zabil?
Protože to jinak neumím.
Jsem na tom úplně stejně.
Byla nevinná!
Odvážná. Nesobecká. A tys ji roztrhal na kusy.
Proklínám tebe a to, že to jinak neumíš!
Pozdravuj u posledního soudu.
Tvé utrpení brzo skončí. To ti přísahám.
Překlad titulků: Lucie Jágr Tatransky