Kralju moj.
Želim nekoga vidjeti.
ZEUSOVA KRV
To ti je za Serafima.
Trebao si mi reći.
Imaš pravo. Trebao sam.
Trebao sam te odvesti iz onog polisa.
I poštedjeti te patnji koje si ondje pretrpjela.
Da nije bilo te patnje, ne bih bila ovdje.
Lijepo te vidjeti sretnu.
Pridružit ćeš mi se?
Sumnjam.
Kad sam umrla,
vidjela sam svaki trenutak svog života i kako su moja djela utjecala na druge.
I njihova na mene.
Doživljavaju li to i bogovi?
Zato sam ovdje.
Žao mi je.
Hoću li te ikad više vidjeti?
Moram ići.
Kad nabavimo adamantin za kompas,
odvest će nas do Talosa i mača.
Baš je jezivo. Vidio sam i groblja s više života.
A ostatak?
Dobro da sam i ovo dobio.
Bez brige. Smislit ćemo nešto.
Ondje sam vidjela kako Zeus stavlja novčiće na oči tvoje majke.
Gdje je pokopana?
Ne znam.
Što radimo ovdje?
Možda unutra ima adamantina.
Samo je bog mogao stvoriti nešto ovakvo.
Ostani ovdje.
Svemogući Zeuse, Veliki Gromovniče i Kralju Olimpa,
iako si naš otac, i ti moraš stati pred sud.
Dosegnuo si mnogima nedostižne visine.
Na bojištu ti nije bilo ravna.
Pjesnici će dovijeka pričati tvoje priče.
Ali zbog razvrata nosiš crnu mrlju na duši.
Ni najveća pobjeda ne može sprati ljagu tih grozota.
Ta će te djela zauvijek pratiti.
No postoji još nešto što moramo riješiti.
Gospodar Podzemlja povukao je to pitanje.
Uvijek si tvrdio
da su zemaljska kraljevstva podijeljena pravedno, zar ne?
Jesu.
Jesi li siguran?
Što želiš reći?
Nikad ne bih prevario Suđenice.
Želiš li im ti reći ili ću ja?
Ovdje nema bijega od istine.
Kad smo se borili za Eleuzinski kamen,
osjetio si da nešto nije u redu kad si zavukao ruku.
Ali nisi ništa rekao.
Nisi slučajno izvukao Eleuzinski kamen.
Hera se pobrinula za to.
I ti si to u dubini duše znao.
No predomislio si se.
Nisi se htio odreći moći kamena.
Nisi htio biti protjeran u Podzemlje,
pa se nisi pobunio.
Zato...
što ti je odgovaralo.
Prigovor!
Ja sam odgovorna, ne Zeus.
To nije izlika.
Ako Podzemlje sve otkrije,
neka se zna da sam to učinila za opće dobro.
Za sve nas, uključujući i tebe, Hade.
Baš si ljubazna.
Molim te, draga sestro, prosvijetli nas.
Znaš istinu o kojoj govorim.
Samo je jedan bog bio dostojan vladati nama.
Koji nam je mnogo puta pokazao
da je najhrabriji, najjači i najsposobniji.
Kad nas je otac zatočio, tko nas je spasio?
Kad nas je napala zvijer čije ime ne izgovaramo,
tko joj se suprotstavio?
Tko je porazio Krona?
Tko je predvodio napad na gigante?
Tko je bio spreman na kompromis i vodio se razumom?
Istina je da je samo jedan kralj mogao vladati nebesima.
Samo se jednom bogu mogla povjeriti moć kamena.
Samo je Zeus bio dostojan te uloge.
Nisam to htjela prepustiti slučaju. Previše je bilo na kocki.
Čak se i Posejdon složio sa mnom.
Istina je.
Hera mi je rekla što je naumila.
U tom sam trenutku znao da ona i Zeus trebaju vladati Olimpom.
Rekao sam vam
da bi se samo budala suprotstavila Heri.
Iako sam ga izdala, žrtvovao se da me spasi.
Postoji li išta plemenitije od toga?
Ne možeš dvaput ući u istu rijeku.
Jer to više nije ista rijeka, a ti nisi isti čovjek.
I tako se vraćaš kući, kao novi čovjek u novom svijetu.
Kako je to moguće?
Predosjećao sam svoju smrt.
Zato sam ovdje skupio sve svoje znanje.
Za tebe.
Sjećaš li se pjesme o Izabranom?
„Od 100 vojnika u borbi, deset ne bi trebalo biti ondje.
Još 80 samo su mete.
Samo su devetorica pravi borci i sretni smo na njih jer oni čine bitku.
Ali jedan...
Jedan je ratnik.
I on će ostale vratiti kući.”
„Tako je u svakoj bitki u kojoj sam sudjelovao.
Tako će biti i u ovoj i u svima koje slijede.”
„Dok ne dođe Izabrani.”
Samo nas dolazak onoga tko je prorečen može spasiti
kad se vrati zlo čije ime nikad ne spominjemo.
Vjeruje se da će opet ustati
i samo uz pomoć jednog poluboga
moći će spasiti nebesa i zemlju od kaosa.
Vjerujem da si ti taj polubog.
Vrijeme će pokazati.
Što ako nemam vremena?
- Što se dogodilo? - Moramo ići.
Kamo?
Na vrh planine gdje sam iskopao adamantin. Ovdje ga nema.
Ti si budala.
On te ne voli.
Što misliš koga je posjetio prije dolaska ovamo?
Istina je da nikad nije mogao kontrolirati svoje nagone.
Oduvijek je smatrao da kao kralj bogova može raditi što želi.
Nije ni pomislio kako to utječe na one s kojima je spavao
i koliko su njegova osvajanja stajala svijet.
Čak i kad se radilo o njegovoj dragoj Elektri.
Znao si da pati za svojim sinom Serafimom.
A ipak joj ga nisi doveo.
Ostavio si ga u šumi
gdje su ga lovili Akrizije i njegovi sinovi.
Ti si kralj bogova. Mogao si ga odvesti majci.
Zašto nisi?
Jer si htio Elektru samo za sebe i sina.
U Serafimu si vidio samo njegova oca.
Čovjeka kojeg si mrzio.
Koga je bolje mučiti nego sina čovjeka kojeg mrziš?
Ne bi dopustio da Serafim umre, ali ne bi ga ni spasio.
Istina je. Ne poričem.
Iako sam mu pomogao,
nisam se mogao natjerati da ga povežem s majkom.
Iako je ovo za nas bolno, tvoja je sudbina jasna.
Kaješ li se?
Da.
Tvoja jedina nada da poboljšaš svoj položaj u ovom svijetu
u rukama je onih koji su ostali u svijetu iznad.
Budu li te štovali i u tvoje ime činili dobra djela,
možda će se tvoja situacija popraviti.
No dok se u to ne uvjerimo, živjet ćeš u Tartaru.
Sam si kriv za ovo.
Zaboga.
Što im se dogodilo?
Napale su ih Kere.
Ali Kere se hrane samo mrtvima.
Otkako je Zeus umro,
oslobodila su se mnoga bića koja je držao pod paskom.
Kere sad jedu i žive.
Zato ovdje nema nikoga.
Sklonili su se u špilje.
Ovi su jadnici pod okriljem noći pokušali izvući vodu iz bunara.
Nitko se ne usuđuje izaći usred bijela dana.
Sad je mnogo svjetla. Možda da nađemo sklonište.
Hrabri Evije, kao bog zaštitnik lopova, moram ti reći
da je tvoja stara poslovna suradnica upravo pobjegla iz zatočeništva.
Sakupio sam duše čuvara koje je ubila.
Pobjegla je s otoka?
Jest.
Sretno, brate.
Neka se Suđenice nasmiješe tebi i ovom jadnom gradu.
- Moramo ići. - Zašto?
Moramo pronaći bivšu suradnicu. Mogla bi biti u velikoj opasnosti.
Priča je tragična, ali sad nemam vremena ispričati je.
Bila nam je partnerica.
Moramo se oprostiti.
Pa, zbogom. Vjerovali ili ne, nedostajat ćete mi.
Ti si jedini pošten čovjek kojeg znam. Ti i Aleksija.
Nadam se da se više nećemo sresti.
- Idemo. - Ne idem.
Što?
Ostajem s njima.
Jesi li poludio?
Vjerujem u Majku Zemlju. Ako je to njezina volja, moram im pomoći.
Pomoći ćeš im kad nađemo znaš već koga.
Nakon svega što smo prošli? Stvarno?
Jednom si im već pomogao spasiti svijet. To nije dovoljno?
Čekaj malo.
Misliš da te vidi, zar ne?
Zato ovo radiš.
Oprosti, nisam tako mislio.
Gle, živ sam iz dva razloga.
Rođen sam i još nisam umro.
Volio bih da tako i ostane.
Kako hoćete. Ne želim sudjelovati u ovomu.
Kad prođeš Korint, nastavi prema zapadu.
Prvo moram negdje svratiti.
Nemoj. Nemamo vremena.
Tražiš prolaz preko klanca?
Da.
Onda moraš odgovoriti na moju zagonetku.
Ako odgovoriš netočno,
završit ćeš na ražnju.
Još uvijek želiš prijeći?
Odgovorim li točno, obećavaš da ćeš me pustiti?
Ne bi pogazio riječ poput neke ništarije?
Jer samo ružne, prijetvorne kukavice krše svoju riječ.
A ti to nikad ne bi učinio,
kao što si učinio s mladom svećenicom koja je naišla.
Sjećam je se.
Voljela je lutalice.
Stani. Nemoj ga ubiti. Čime je to zaslužio?
Krivo je odgovorio na moju zagonetku.
Pitaj mene. Odgovorim li točno, dopusti da oboje prijeđemo.
Tko ti je on?
Nitko.
Ali nitko ne zaslužuje ovakvu smrt.
Riskirat ćeš vlastiti život da ga spasiš?
Onda evo zagonetke.
Što je veće od bogova i gore od titana?
Siromašni to nemaju, a bogati ne trebaju.
No jedeš li to, umrijet ćeš.
Ne!
Ništa.
Ništa nije veće od bogova.
Ništa nije gore od titana.
Siromašni nemaju ništa, a bogatima ništa ne treba.
Ako ništa nećeš jesti, umrijet ćeš od gladi.
Bila je prepametna za tvoju glupu igru,
ali ipak si je ubio.
Zašto?
Što te briga?
Ta mi je svećenica trebala postati ženom.
Ja sam kriv što se srela s tobom.
Ja sam kriv što sada pati u Podzemlju.
Zašto si je ubio?
Takav sam po prirodi.
A ja sam ovakav.
Bila je nedužna!
Hrabra i nesebična! A ti si je raskomadao!
Proklinjem i tebe i tvoju prirodu!
Pozdravi suce.
Tvojoj će patnji uskoro doći kraj. Kunem se.
Prijevod titlova: Elvis Šimunic