Hvis du vil ha rettferdighet, trenger du makt.
Det er bare to måter å få det på.
Enten blir du sterkere,
eller så svekker du dine motstandere.
Hva gjør du?
Det jeg nettopp slapp løs har ett mål.
Selvforplantning.
Disse sporene er parasitter.
Ophiocordyceps.
De tar kontroll over verten sin.
Reproduserer igjen og igjen til de endelig eksploderer.
De vil drepe noen dødelige og svekke gudene de infiserer.
Guder som står imot oss.
Du kan ikke slippe dette løs på verden.
Jeg har gjort det.
Frykt ikke, Hades.
I kveld vil de dødes hær vokse. Og når de andre kommer til utfordringen,
vil de ikke være seg selv.
Alle store ting har sin pris.
Spørsmålet er
om du har viljen til å gjøre det som må gjøres.
Tenk på familien din før du svarer.
Skynd deg, Heron. Skynd deg.
- Talos er i nærheten. - Er du sikker?
Et amasoneskip?
Hva gjør det her ute?
Den går under båten!
Angrip!
Nei!
Nei.
Gi meg sverdet.
Alexia.
Chrysanthe?
- Hva gjør du her? - Jeg kunne spurt deg om det samme.
Talos senket alle skipene våre.
I din iver etter å redde ham, har du også reddet amasonens flåte.
Dette er Heron og Kofi.
Hvordan har du reddet gudene, men kom så nær å miste livet?
Ikke bry deg om meg. Jeg må tulle litt, ellers blir jeg gal.
Ingenting gir mening lenger.
Verden har blitt gal.
Talos senker skip.
Keresene spiser de levende.
Jeg har aldri sett slik uro.
Ingen og ingenting er trygge.
Ikke engang trebøyeren.
Trebøyeren?
De sier at han ble truffet av en bident som knuste skallen hans,
han ble kastet ned i avgrunnen han har sendt utallige andre ned i.
- Moirene er virkelig rettferdige. - Hvem drepte ham?
Vitnet sa at den som drepte ham fløy av gårde på en kimære
før han så hvem det var.
Kan det ha vært ham?
Hva skjedde med deg?
Jeg møtte trebøyeren. Det er verre stilt med ham.
Det var Serafim.
Du reddet ham, akkurat som Gaia sa.
Men hvorfor?
Vet ikke. Ingen kommer ut av underverdenen uten Hades velsignelse.
Hvorfor hjelper Hades Serafim?
Han har gjort det før.
Zevs fortalte meg at Hades ba ham spise av gigantkjøtt,
men Serafim lot kraften ødelegge ham. Og det kunne ha skjedd med meg også.
Aldri.
Det var det jeg trodde, til jeg kjente kraften pulsere i årene.
Hvis Serafim er her for å hjelpe Hades,
da må vi spørre oss hva Hades vil ha.
Det alle guder vil ha.
Makt. Det finnes ingen større makt enn stenen.
Vi kan ikke la Serafim ta den. Hvem vet hva han gjør med den.
Moren din hadde vært stolt.
Jeg trodde jeg var sterkere enn ett ord,
men å si farvel er det vanskeligste jeg må gjøre.
Til moirene krysser våre veier igjen.
Lykke til.
Hvem var det?
Hun er tanten min.
Dere virker veldig nære.
Hun oppdro meg.
Moren min døde da hun fødte meg, og faren min orket ikke å se på meg.
Det var derfor du ville bli verdens heftigste kriger.
Du ville vise ham at han tok feil.
Jeg vet hvordan det er å hate en far. Det gjør deg mer skade enn godt.
Hades.
Hva driver mannen din med?
- Jeg vet ikke hva du mener. - Ikke spill dum.
Dere står bak dette. Snakk nå, ellers må jeg bruke vold.
Da er jeg ikke så forståelsesfull.
Jeg har ingenting å si til deg.
Gjør det du tror du må.
Men vit at vi gjør det samme.
Skynd deg.
Dere vet hva dere skal gjøre.
Hver gang jeg passerer, vurderer jeg å drikke vannet i elven,
for Lethes vann sletter alle minner.
Hvem er du?
Jeg heter Ingen.
Den mystiske kjempen av sinnet.
Jeg vet hva som plager dere.
Dere husker ikke hvem eller hva dere er.
Jeg skal hjelpe dere.
Minne dere på det dere har glemt.
Dere er curetene.
Dere fikk i oppgave av Gaia å beskytte en nyfødt Zevs.
For hans far, titankongen Kronos,
ble fortalt at et av barna hans en dag ville ta plassen hans.
Så han svelget babyene konen hans fødte.
Han forviste også gigantene, Gaias barn, til underverdenen,
for han fryktet at de var for mektige og en dag ville ta tronen hans,
vel vitende at uten solen
ville kjempenes styrke avta, størrelsen også.
Men Zevs mor, Rhea, og bestemor Gaia...
...konspirerte for å redde ham.
Men de hadde behov for et trygt sted...
...hvor den unge tordneren kunne søke tilflukt.
Det var det han fant her.
Og med Gaias hjelp
beskyttet dere unge Zevs fra Kronos' vaktsomme øyne.
Dere slo sverdene deres mot skjoldene for å hindre at hans gråt kunne høres.
Holdt ham skjult når Kronos var i nærheten.
Slik ble dere denne portens guder.
De svorne beskytterne av den fremtidige gudenes konge.
Og det må dere fortsette med.
Andre kommer snart. De vil spørre dere om noen har gått forbi.
Fortell at jeg gjorde det.
At Ingen var innom det skjulte riket som Gaia skapte
så hennes gigantbarn kunne besøke henne uten å frykte Kronos' blikk.
Det er dit jeg er på vei.
Tekst: Anya Bratberg