Dacă vrei dreptate, ai nevoie de putere.
Și există doar două căi de a o obține.
Ori îți sporești puterea,
ori își slăbești rivalii.
Ce faci?
Ceea ce am eliberat are un singur țel.
Să se răspândească.
Acești spori sunt niște paraziți.
Ophiocordyceps.
Pun stăpânire pe organismul gazdă.
Se reproduc neîntrerupt până când, în final, pocnesc.
Vor ucide niște muritori și îi vor slăbi pe zeii infectați.
Zei care ni se pun în cale.
Nu poți abate așa ceva asupra lumii.
Am făcut-o deja.
Fii fără frică, Hades!
Diseară, oastea morților va spori.
Și, când vor sosi la probă,
ceilalți nu vor fi ei înșiși.
Orice măreție are prețul său.
Întrebarea este:
ai voința necesară pentru a face ce trebuie făcut?
Gândește-te la familia ta înainte să răspunzi!
SÂNGELE LUI ZEUS
Grăbește-te, Heron! Zorește!
- Talos e aproape. - Ești sigur?
O corabie a amazoanelor?
Ce caută aici?
Intră sub corabie!
La atac!
Nu!
Dă-mi sabia!
Alexia!
Chrysanthe?
- Ce faci aici? - Asta te-aș putea întreba și eu.
Talos ne scufunda toate corăbiile.
În râvna ta de a-l salva pe flăcău, ai salvat și flota amazoanelor, se pare.
Ei sunt Heron și Kofi.
Cum se face că i-ai salvat pe zei, dar adineauri ai fost la un pas de moarte?
Nu mă lua în seamă! Dacă nu fac haz, simt că înnebunesc.
Adevărul este că nimic nu mai are noimă.
Lumea a luat-o razna.
Talos scufundă corăbii.
Kerele se ospătează cu cei vii.
N-am mai văzut asemenea frământare.
Nimeni și nimic nu e ferit.
- Nici cel care îndoaie copaci. - Cel care îndoaie copaci?
Se spune că o lovitură de furcă i-a despicat tărtăcuța îndărătnică
și l-a zvârlit tocmai în abisul în care îi aruncase el pe atâția alții.
Trebuie să recunosc, Ursitoarele sunt drepte.
Cine l-a ucis?
Martorul a spus
că acela care l-a doborât a zburat pe o himeră
înainte să-l vadă bine.
Oare să fi fost el?
Ce ai pățit?
Mi-a ieșit în cale cel care îndoaie copaci.
Lui i-a fost și mai rău.
Era Serafim.
L-ai salvat, precum a spus Geea că vei face.
Dar la ce bun?
Nu știu. Nimeni nu scapă din Tărâmul Umbrelor fără voia lui Hades.
De ce l-ar ajuta pe Serafim?
Nu ar fi prima dată.
Zeus mi-a spus că Hades l-a îndemnat să mănânce carne de gigant,
dar Serafim s-a lăsat corupt de putere.
Și mă paște aceeași soartă dacă nu sunt atent.
Niciodată.
Așa credeam și eu
până să simt puterea pulsându-mi prin vene.
Dacă Serafim a venit la porunca lui Hades,
întrebarea este: ce vrea Hades?
Ce vor toți zeii.
Putere. Și nu există putere mai mare decât puterea pietrei.
Nu trebuie să ajungă la Serafim. Cine știe ce va face cu ea?
Mama ta ar fi tare mândră.
Credeam că nu mă înfrâng niște vorbe,
dar să-ți spun „rămas-bun” e mai greu decât orice pe lume.
Până ce Ursitoarele ne vor încrucișa iar pașii.
Mult noroc!
Cine era?
E mătușa mea.
Păreți foarte apropiate.
Ea m-a crescut.
Mama a murit la naștere, iar tata nu îndura să mă vadă.
De asta ai hotărât să fii cea mai aprigă războinică.
Ca să-i arăți că a greșit părăsindu-te.
Știu cum e să-ți urăști tatăl. Îți face mai mult rău decât bine.
Hades...
Ce pune la cale soțul tău?
- Nu înțeleg ce vrei să spui. - Nu face pe neștiutoarea!
Voi doi mutați piese pe tabla de joc. Vorbește! Nu-mi forța mâna!
Altfel, bunăvoința mea se va sfârși.
Nu am nimic să-ți spun.
Fă ce crezi de cuviință!
Dar și noi la fel vom face, așa să știi.
Degrabă!
Știți ce aveți de făcut.
De câte ori trec pe aici,
mă gândesc să-i sorb din apă.
Căci Lethe șterge orice amintire.
Cine ești tu?
Numele meu e „Nimeni”.
Gigantul mistic al minții.
Știu care vă e năpasta.
Nu vă amintiți cine sau ce sunteți.
Am venit să vă ajut.
Să vă amintesc ceea ce ați uitat.
Sunteți Cureții.
Geea v-a dat misiunea de a-l apăra pe pruncul Zeus.
Căci tatălui său, lui Cronos, regele titanilor,
i se spusese că un prunc de-ai săi îl va uzurpa cândva.
Prin urmare, și-a înghițit toți pruncii îndată ce soția lui i-a zămislit.
Pe giganții cei dintâi, copiii Geei, i-a izgonit pe Tărâmul Umbrelor,
căci se temea că-s prea puternici și într-o zi ar putea râvni la tronul său.
Știa prea bine că, fără Soare,
forța giganților ar păli, ca și statura lor.
Dar mama lui Zeus, Rhea, și-a lui bunică, Geea...
au uneltit să îl salveze.
Însă le trebuia un adăpost...
pentru fragedul stăpân al fulgerului.
Și acesta a fost aici.
Cu ajutorul Geei,
voi l-ați ferit pe pruncul Zeus de ochii lui Cronos.
Izbeați cu săbiile-n scuturi, ca plânsetele lui să nu se facă auzite.
Îl ascundeați cu grijă când Cronos era prin preajmă.
Așa ați devenit voi paznicii acestei porți.
Apărătorii juruiți ai celui ce avea să domnească peste zei.
Și asta trebuie să faceți și de-acum.
Vor veni în curând și alții. Vor întreba dacă a trecut cineva pe aici.
Și le puteți spune de mine.
Cine a pătruns în Tărâmul Ascuns al Geei? Nimeni.
Ca astfel, copiii ei, giganții, s-o poată vizita
fără teama de ochii scormonitori ai lui Cronos.
Acolo merg eu.
Subtitrarea: Liana Oprea