Jmenuju se Gilbert Power.
Když jsem zakládal tenhle podcast, nečekal jsem, že něco vyřeším.
Nečekal jsem, že mi změní život.
A ze všeho nejvíc...
jsem nečekal Dove.
Krtku?
Tady Dove.
Panebože. Jak dlouho jsi nevytáhl paty z baráku?
Krtku?
Zdravíčko. Jdu na tu halloweenskou párty.
Díky.
Vyšetřuju to už 18 měsíců. Teď prostě nemůžu přestat.
Tvůj hlavní zdroj si hodil mašli.
- Proto potřebuju... - Pracuješ pro Guardian, jasný?
Tak se v tom nevrtej, zůstaň doma a nech to na policii.
Ne, musím pracovat. Musím...
Potřebuju to dopsat, Damiene.
Nemůžu ti pomoct.
Vracím se do práce.
Jako tvůj redaktor ti říkám,
že do kanclu nevkročíš.
Už dva dny doma čumím do zdi. Nehodlám od toho utíkat.
A já měl zrovna teď před správní radou žehlit tenhle průser.
Řekni jim pravdu. Nemám co tajit.
- Snažím se tě chránit. - Nepotřebuju chránit.
Musíš vypadnout z města.
Ne, neudělala jsem nic špatnýho.
Tak jo.
Musím ti zadat něco jiného. Jenom dočasně.
Irsko?
Ani náhodou.
Proč bych se tam měla vracet?
- Říká ti něco Gilbert Power? - Kdo?
- Je to podcaster, se kterým pracujeme. - Kristepane.
Musíme tě někam zašít a on potřebuje někoho, kdo to tam zná.
Ne, nebyla jsem tam celý roky.
Vyhrál v Peabody Awards. Je slavný, rozumíš?
Děláme s ním na seriálu o skutečných zločinech.
To není žurnalismus, ale nekrofilie.
Vydělává nám to pěkný balík.
Jsem novinářka.
Něco takovýho budu dělat jenom přes svoji mrtvolu.
Jasně, super nápad, Dove.
Další mrtvola by nám tu tak ještě chyběla.
Mrtvoly? O ty mi vůbec nejde.
Záleží mi na lidech.
Obsah o skutečných zločinech je prý senzacechtivý.
Víš ale, co je nejsenzačnější?
Když si můžeš vyslechnout něčí příběh. To netrumfne nic na světě.
- No jo, moje řeč. - Že jo?
Nejlepší příběhy jsou pokaždé záhady.
A ty největší záhady se skrývají v lidském srdci.
Ty jo.
A to někdo vážně poslouchá?
Dove? Jsi to ty?
No teda, moc rád tě poznávám.
Damien mi o tobě vyprávěl.
Co třeba?
Jenom to nejlepší. Vážně.
Tady Emmy nám dělá rešerše.
Emmy Sizerghová. Pracuju v digitálním oddělení.
Párkrát jsme se už potkaly.
To si nemyslím.
Aha.
Všechno jsem připravila.
Zařídila jsem ubytování, rozhovory i mapy
a na týden jsem najala řidiče. Seana O’Sheaa.
Ir jak poleno, co?
Vlastně se teď irsky učím. Je to opravdu... těžký jazyk.
No tak.
Pěkně si to užijeme.
Jsme úplný tým snů.
V Bodkinu netuší, co je čeká.
Strašně jsem se sem těšil.
Mrkejte na všechnu tu zeleň. Taková nádhera.
Je přesně tak zelená, jak jsem si představoval.
Připravila jsem nám itinerář. Kufry hodíme do penzionu
a sjedeme do Ailbhe’s Hollow, kde se koná „Samhain“.
- Na večeři skočíme... - „Sowin“.
Prosím?
„Sowin“. Vyslovuje se to jako „Sowin“.
Omlouvám se.
„Sowin“...
Takže jste dorazili na slavnosti?
Ne. Ale vlastně jo.
Přijeli jsme kvůli samhainské záhadě.
Kvůli tý povídačce?
Když se to semlelo, ještě jsem ani nebyl na světě.
Je to ale strašně fascinující.
Záhada z maloměsta,
kterou celých 25 let nikdo nevyřešil.
Tři lidi, co spolu neměli nic společného, zmizeli na Samhain
a město ty slavnosti teď hodlá obnovit?
Lepší námět na podcast si nemůžu přát.
Aha, jasně. A to někdo bude vážně poslouchat?
Lidi zbožňujou zločiny,
maloměsta i Irsko.
Přitáhne to úplně každého.
A zmíníte v tom podcastu i mě?
Jestli budete součástí záhady, tak možná jo.
Hustý!
A...
odkud jste vy?
Z Londýna.
Myslel jsem, kde máte kořeny.
Máte takovej dublinskej přízvuk.
Když myslíš.
Já jsem třeba původně z Rumunska.
No pane jo.
To je něco!
Neuvěřitelný!
No teda.
Vždycky jsem si myslel, že je Irsko ta nejkrásnější země na světě.
Úsměv. Jsi na videu.
Naprostá dokonalost.
A ten čerstvý vzduch.
Je úplně povznášející.
Bomba. Takže jste všichni kolegové?
Jo, s Dove děláme pro Guardian.
A teď spolupracujeme s Gilbertem.
On je producent, já dělám rešerše.
Cestujete takhle často?
Vlastně jsem takhle v terénu poprvé.
Je to vzrušující.
Vzrušující?
To bych vyloženě neřekl,
ale třeba něco vymyslíme.
Jo.
Hej, Seane. Kdo to je?
Tady posránek?
Prosím? „Posránek“?
Nikdo mu tady neřekne jinak.
Odjel do Silicon Valley a vrátil se jako boháč.
Tamhle má serverovou farmu.
Serverovou farmu?
Jo, jsme takové technologické centrum Evropy.
- To je super. - Jo.
Počkat.
Máte tu ale pořád i malebné vesničky, že jo?
- Nebojte, všechno bude. - Dobře.
Díky.
Pěkný brejle.
Naser si.
Vážně jsi té holce řekla, ať si nasere?
Jo, taky bys to měl občas zkusit. Je to fakt povznášející.
Seane!
- Barry. - Seane.
Cathale.
- Koho to vezeš? - Jste na dovolený?
Ne, jsme tu pracovně. Nahráváme podcast.
- Podcast? - V Bodkinu?
Takže se živíte děláním podcastů, jo?
Jasně.
Přiletěli jste z Ameriky udělat podcast do Bodkinu?
- To bude někdo poslouchat? - Jo.
Jsou tu kvůli těm zmizelým lidem.
Kvůli tý povídačce?
Žili jste tu, když se to stalo?
To víte že jo,
ale mohlo se jim stát cokoliv.
Nejspíš je smetla nečekaně velká vlna.
Vlna?
Jo, tetě se to jednou stalo.
Sahala jí až po krk.
Anebo si zahrávali s kamenama v kotlině...
S kamenama? Co to meleš?
S kamenama?
S vílama, Gilberte. Mluví o podělanejch vílách.
Tak se mějte, hoši. Snaž se nedělat blbosti, Barry.
- Bůh vás opatruj. - Vás taky, pánové.
HOTÝLEK U O’SHEAOVÝCH PENZION
Dobrý den.
Paní O’Sheaová? Jsem Emmy Sizerghová. Máme u vás ubytování na týden.
No jo.
Tak tu nestůjte a pojďte dál.
- Takže jste z Ameriky? - Já z Chicaga.
Tak z Chicaga.
Před pár lety jsem tu měla jeden pár z Chicaga.
Jak oni se to jmenovali?
Roger.
Ten chlap byl Roger.
A...
podle mě Beth.
Roger a Beth. Neznáte je?
Ne, ta jména mi nic neříkají.
Chicago... Určitě to tam máte krásné. Když si teda člověk odmyslí ten zločin.
Dá se to tak říct.
Tady se za den vystřídají všechny roční doby.
Všechny?
Paráda.
- Sbalili jste si kvalitní bundy? - Mám tuhle.
Žádnou lepší nemáte?
BUDIŽ K VÁM CESTA MILOSRDNÁ
- Určitě si dáte čaj. - Ježiši.
Zrovna se mi dovařil.
- Hned zase vyrážíme. - Na šálek si snad čas uděláte.
V Americe se k pořádnému čaji nedostanete.
Vy máte psa, paní O’Sheaová?
Psa? Ne.
Tak jo, naliju vám ten čaj.
Jenom vás varuju, že tady si smetanu do pití nelijeme.
Ta je jenom za odměnu.
Proto vy Američani máte tolik problémů s cholesterolem.
Bývala jsem zdravotní sestra.
Klidně vám změřím tlak.
To nemusí být.
Za chvíli máme být v Ailbhe’s Hollow.
V Ailbhe’s Hollow?
Děláme podcast o lidech, co zmizeli tehdy o Samhainu.
Podcast? A to bude někdo poslouchat?
Jo. Proč se na to všichni ptají?
Paní O’Sheaová?
Božínku.
To je ale nadělení.
Zapomněla bych i na vlastní smrt.
Jste v pořádku?
Paní O’Sheaová?
Měli bychom jít.
Takže tohle je Ailbhe’s Hollow?
Ty kameny vytváří skvělou atmošku. Stáří z nich přímo odkapává.
No... každý rok se tu 31. října
na Samhain scházelo celé město.
Té noci před 25 lety po slavnostech ale zjistili,
že zmizeli tři lidi.
To je fakt hustý.
- Dobrej. - Zdravím.
- Jak je? Já jsem Darragh. - To já vám volala.
- Emmy. - Těší mě.
- Gilbert. - Darraghovi to tu patří.
Jo, v klidu si to tady projděte, ale nechoďte moc daleko.
Vedle na poli mám přešlýho býka.
Takže tady vaše město slavilo Samhain?
Jo, každý rok sem všichni napochodovali a pěkně se odvázali.
Dneska sem lidi chodí hlavně špásovat.
Je tu pořád rušno.
Takže se sem chodí bavit?
Však vám to za chvilku dojde.
Nebudu vás rušit.
Myslel tím sex.
Tak jo...
Jak to jde s Gilbertem? Všichni říkají, že je to génius.
Myslí si, že je Irsko nějaký Disneyland.
Měla by sis z něj vzít příklad a trochu se uvolnit.
Určitě si to tam užijete.
Znáš je vůbec?
Oba jsou strašně... nadšení.
- Jako nějací kultisti. - Jsou to novináři jako ty.
Dávno před koledováním,
kostýmy a hororovými filmy
míval Halloween jiné jméno.
Samhain.
Jsi úžasný.
Doma na mě čeká důležitý případ.
O podcastech nic nevím, tak co tu sakra dělám?
Chráníš svoji kariéru a pověst našich novin.
Musíme být opatrní.
Už budu muset, Damiene. Jdu si užít svoji skvělou dovolenou.
První pohřešovaná je učitelka Fiona Doyleová.
Dobře. Má tady nějakou rodinu?
Rodiče jsou mrtví a ona je jedináček. Má jen sestřenici Bridgit.
Super, tak u té začneme.
S tím zmizelým mužem je to horší.
Jmenoval se Malachy O’Connor, ale víc jsem nenašla.
A o tom klukovi jsem nezjistila nic.
Nemůžu dohledat ani jméno. Jako by nikdy neexistoval.
Panebože.
- Mrkejte tamhle. - Na co?
To je jeptiška. Jeptiška v hospodě.
Já to tady žeru.
No, podle mě bychom se v podcastu měli zaměřit na tajemnost Samhainu.
POLICIE VYŠETŘUJE SEBEVRAŽDU INFORMÁTORA
Dodá mu to atmosféru.
Zapojil bych do něj i různé irské mýty a pověsti.
Určitě budeme potřebovat víc rozhovorů o vílách.
Kristepane, to nesmíš brát doslovně.
Nikdo nevěří, že tu poletujou zlomyslní okřídlení človíčci.
Lidi jenom potřebujou něco na odvedení pozornosti.
Vypařili se tři lidi a jestli je chceš najít,
neměl bys ztrácet čas v týhle hospodě pro turisty.
Zjistíme, kam chodí místní.
Jdeme, Seane.
S váma se kšeftuje jedna báseň, hoši.
To je lepší.
Co to bude?
Tři Guinnessy.
Zdravíčko.
Tomuhle já říkám pajzl.
Je to tradiční hospoda.
Máte to tu krásné.
Riskli jsme to. Sekli jsme s prací a koupili dodávku.
Chtěli bychom procestovat Evropu, ale nedokážeme opustit západní Cork.
- Milujeme to tu. - Nedivím se vám.
A ten váš podcast...
Je to jeden z těch, co je nakonec o něčem jiném,
než o čem má být?
- Ale no tak. - Co?
Ne, má pravdu. Ostatní to dělají, ale já ne.
- Jak to plánujete vyřešit? - O vyřešení tu vyloženě nejde.
Je to prostě zajímavé téma.
Mám obrovskou konkurenci, ale podcasty o zločinech teď táhnou.
A tohle je navíc krásná lokalita.
Sice tu mají pěkný nábřeží,
ale garantuju ti, že se tady dějou stejný hrůzy jako jinde.
Ježiši.
Dobře ty, Teddy.
Pane jo.
Jenom abys věděl, tohle nebylo normální.
Ne všichni zpíváme a stepujeme jako na Riverdance.
Do prdele už.
Omluv mě.
Zdravíčko.
To bylo úžasné.
Neřešte ho, už je zase ve svým světě.
Slyšel jsem, že k nám přijel americký podcaster.
Přesně tak. Popravdě mám irské kořeny. Gilbert Power.
Seamus Gallagher.
Tak irský kořeny?
Nepovídejte.
Povídám.
Jo, můj praděda Michael Power byl z Corku.
Michael Power?
Je to tak.
- Z Corku? - Jo.
V tom případě...
jsme úhlavní nepřátelé.
- Cože? - Tvůj praděda byl zloděj.
Ukradl tomu mýmu dva hektary půdy.
Měl by ses pakovat, než se naštvu.
Dobře. V první řadě se omlouvám.
Já nevěděl... No, je to už strašně dávno...
Jenom tě tahám za fusekli, Gilberte Powere.
Pojď, zvu tě na pivo.
- Představím tě kámošům. - Panebože.
Nemohl by mi podepsat souhlas se zveřejněním?
Ne?
Dobře.
U FAGAN
Nemáš cígo?
Už nekouřím.
Škoda.
Prý se sháníte po těch zmizelých lidech.
Vím, co se jim stalo.
Jo?
Ale neměl bych o tom mluvit.
Napadli je.
Kdo?
Koně.
Koním se nedá věřit.
Jednou jsem jednoho viděl, jak sedmkrát oběhl pole
a pak se proměnil v ženskou.
Jasně.
Větší krasavici jsem v životě neviděl.
Koně...
ti akorát zlomí srdce.
Mně tu z toho jebne.
Já se snažím!
Proč piju jenom já?
Co proboha chceš?
Vypadla jsem odsud z dobrýho důvodu.
Koho sakra zajímá, co se tu stalo před 20 lety?
Jediná záhada je, proč tu pořád někdo žije.
Dove! Pomoz mu s tím podcastem, nebo si můžeš hledat jinou práci.
Rozumíme si?
A už mi nevolej.
Čau, zlato.
Jo, strašně si to tady užíváme.
No, to je...
divný.
No, nedělej si s tím hlavu. Nic se neděje.
Jenom jsem musel... převést trochu peněz.
Ničeho se neboj, Amber.
Amber.
Do prdele práce, Amber! Já se o to postarám, jasný?
Promiň.
Tady Sean.
Teda Seanův mobil. Nechte mu zprá...
Ahoj.
Vypadáš hrozně.
Jenom potřebuju kafe a něco na hlavu.
Neviděl jsi Dove?
- Díky. - Tady.
Dobré ráno.
- Asi budete chtít snídani, co? - Prosím. Děkuju.
Gilberte?
Nemůžu se dovolat Seanovi. Auto má venku, ale nezvedá to.
Něco na hlavu, kafe, Sean.
Dobré ráno!
Nemáš náhodou řidičák?
- Cože? - Umíš řídit?
Ne.
Dobře. Paráda...
Kde je Sean?
Vypařil se.
Co je vlastně zač?
- Zač? - Kde jsi ho vyhrabala?
Na netu, dělá všechno možné včetně taxi služby.
Tady Sean.
- Teda Seanův mobil... - No, budeme muset vyrazit.
Máme domluvený rozhovor s gardistou.
- A Gilbert chtěl... - Kde Sean bydlí?
Na... Portola Road 27.
- Tam bychom měli začít. - Proč?
Mám takový pocit.
Jasně, ale jak říkám, musíme vyrazit...
To zvládnete sami, Sizerghová.
Mám radši, když mi lidi říkají Emmy.
Emmy zní strašně afektovaně. Jako bys vypadla z Větrný hůrky.
Sizerghová zní mnohem líp.
Tak jo.
A podcasty o zločinech jsou strašná žumpa.
- Jasně. - Rozptýlení pro masy.
Jsou to takový moderní veřejný popravy.
Přitom se tu děje něco zajímavýho.
A Sean o tom něco ví.
Měli bychom zůstat spolu, ne?
Ne.
Děkuju.
- Tady Sean. Teda Seanův... - Nemám hlad.
Portola Road.
Já se z toho poseru.
Nejdřív se zkusíme Bridgit zeptat na tu pohřešovanou ženu.
- Na Fionu. - Přesně.
A potom...
jsem domluvená s Ruairim Powerem, který měl tehdy službu.
- Pořád je u gardy. - Tak Power?
- Ano, seržant Ruairi Power. - Co když jsme příbuzní?
Je to celkem běžné jméno.
Možná vzdálení bratranci.
Možná.
Kde je tady Portola Road?
Portola? No, tady rozhodně ne.
Ptám se na cestu.
Vy budete jedna z těch podcasterů.
- Chci jen najít tu ulici. - Je to tragédie.
Fiona byla vážně milá holka.
Učila tady na škole, ale tu už dávno zavřeli. Kvůli škrtům.
Teď člověk za slušnou základkou musí až do Skibbereenu.
Poradíte mi? Kde je tu Portola?
Ještě tři týdny po tom Samhainu jsem nevylezla z domu. Byla jsem vyděšená.
Určitě je měl na svědomí nějaký zvrhlík.
Dívám se na spoustu dokumentů, víte?
Tihle vrazi si to všechno naplánují
a pak už jenom čekají na vhodnou příležitost.
Šestnáctka. Tady bydlí Bridgit.
Super.
Pamatuj, že k těmhle úvodním rozhovorům
se musí přistupovat s citem.
- No? - Zdravím. Jste Bridgit Pierceová?
- Vy jste ti podcasteři? - To jsme my.
Dobře.
Stává se to často?
Riziko povolání.
Třeba si to za pár dní rozmyslí.
Takže... teďka za tím gardistou?
- Jo. - Jo.
KNIHOVNA CARNEGIE
Takže na co se ho budeme ptát?
- S policisty je to těžké. - Jasně.
Je dobré být uctivý, protože jsou zvyklí, že otázky kladou oni.
Aha.
Většinou prostě improvizuju.
Občas trošku zariskuju, když se to hodí.
Musíš být ve střehu a skočit po každé příležitosti.
Hlavně ale musíme najít společnou řeč,
abychom se ho pak mohli doptávat.
Riskování, společná řeč, příležitost. Vydrž, musím si to zapsat.
Prší? Nedokážu říct.
Vypadá to spíš na mrholení.
V Irsku prší pořád.
I když to vypadá, že ne, stejně prší.
Akorát jenom drobně.
Hledáme seržanta Powera.
Tudy.
Tak jo.
Haló?
Seane?
Seane!
Jsi tam, hochu?
Je to zařízený?
Nemůžeme si dovolit další průsery!
Jsi tady, Seane?
Tady Sean. Teda Seanův mobil.
Debil jeden.
Ne, naprosto vás chápu.
Zní to jako velká záhada, ale popravdě k tomu není moc co říct.
Na Samhain všichni blbnou.
Díky němu máte halloweenské kostýmy.
- Vážně? - Ano.
Na Samhain potřebujete převlek,
aby vás nenašli vaši mrtví příbuzní.
Nebylo by hezké se znovu vidět s rodinou?
Ne.
Když se jim zalíbíte, zůstanou totiž s vámi,
a to opravdu nechcete.
A pokud vás nesnáší...
tak ten převlek přijde vhod.
- Mléko? - Ne.
- Cukr? - Ne, děkuju.
Tohle je fakt fascinující.
Podle vás se teda nic nestalo?
Tady jste na irském venkově.
Tohle není Amerika, kde se v kriminalitě vyloženě topíte.
V Irsku jsme nikdy neměli ani žádného sériového vraha.
A co Irský trojúhelník z 90. let?
Zmizelo tady šest žen.
Možná jste toho vraha nedostihli, ale to ještě neznamená...
že žádného nemáte.
Tohle je maloměsto.
Lidi přehánějí a drby se šíří rychlostí blesku.
- Proč se teda rušily ty slavnosti? - Na něco se to svést muselo.
Podle mě se prostě sbalili a odešli.
Byla to jenom blbá sranda. Nic víc.
Dobře, chápu.
Věděl jste, že máme stejné příjmení, seržante?
Jmenuju se Gilbert Power.
Nepovídejte.
Povídám.
To je mi ale náhodička.
Možná jsme příbuzní.
Jo, možná.
Na čem že to pracujete?
- Na nějakém podcastu? - Přesně tak.
- A to bude někdo poslouchat? - To doufám.
Trochu whisky?
Neměl bych. Včera jsem to maličko přehnal.
No vidíte, vyprošťovák přijde vhod.
Děkuju.
Pro štěstí.
Pověděl byste mi něco víc o sobě?
Jak k tomu člověk tak přijde?
Dlouho jsem dělal v rádiu a...
A vy jste jeho asistentka?
Dělám rešerše.
Asistentka, co dělá rešerše. To jsou mi věci.
Sláinte.
Víte, proč jsme tu nikdy neměli sériového vraha?
Prostě k tomu nemáme sklony.
SÁMOŠKA U BRADYHO
- Tohle už fakt nikdy nechci zažít. - Tak jo.
Nahoru.
I kdybych se měl stovky nebo sto deseti dožít.
Padl jsem k zemi a nemohl vstát,
povím vám, že to byl strašnej dryják.
Panebože. Měli bychom ho převalit na bok.
Aby se nezadusil zvratky.
Jo, dobrý nápad.
Jste v pořádku, seržante?
Tohle nevypadá dobře.
Řekni jim, že nejsem žádnej magor.
Jenom jsem si srknul a byl jsem namol.
Emmy?
- No? - Vypadneme odsud.
Jasně.
Zasranej podcast.
Máte zajímavý způsob natáčení podcastu.
Jenom jsem se zašla projít.
Bydlím kousek odsud.
V malým srubu.
S červenýma dveřma.
Nemusíte se za mnou plížit.
Jsem jenom zvědavá.
Tohle je klidný město plný dobrých lidí.
A vy se šťouráte ve starých fámách. Proč?
Kvůli podcastu?
Prý jsou populární.
Co když nechceme, abyste o nás dělali podcast?
Napadlo vás to vůbec?
V novinách čtu všechno možný.
To víte, že nás zabije změna klimatu?
Fakt nemáte nic důležitějšího na práci
než nám tu všem lízt na nervy?
Neznáme se odněkud?
Mám pocit, že jsem vás už někde viděla.
Jsem rybář z Bodkinu. Světoznámá celebrita.
Nechte minulost minulostí.
Nic vám do toho není.
Co to máš?
Složku z domu seržanta Powera.
Prosím?
Našla jsem ji u něj v pracovně, když jsi ho ukládal.
Je z roku těch zmizení.
Co to do tebe vjelo, Emmy? To je krádež!
- Musíme ji vrátit. - Skočila jsem po příležitosti, jak jsi...
Já myslel příležitosti k otázkám během rozhovoru.
Ne, abys ho okrádala.
Byla tam jen tak pohozená. Co kdybychom to díky ní vyřešili?
Nejsme detektivové. Nechceme ten případ vyřešit.
Přijeli jsme natočit podcast.
Kristepane, Emmy...
Co to kurva...
Poslouchej. Jestli tu nepřestanete čmuchat,
tak to s váma špatně dopadne, rozumíš?
- Co? - Na podcast se vyserte.
Vypadněte, než se vám něco stane.
Panebože. To je Seanovo auto.
Přijel jsem si pro příběh do podcastu.
Čekal jsem něco, co lidi zabaví cestou domů z práce.
Tehdy jsem ještě netušil, jakou sílu takový příběh může mít.
Příběhy nás ale dokážou změnit...
a můžou být smrtící.
Naser si, vlku.
Překlad titulků: Petr Kabelka