La mort em fa por.
Com a tothom, no?
Què hi ha a l'altra banda?
Sempre que mor algú, som conscients que a nosaltres també ens arribarà.
Per això ens cal un ritual,
alguna cosa que ens permeti seguir endavant
i enterrar els secrets dels morts
per sempre.
Però els secrets són ben curiosos,
perquè sempre acaben sortint a la superfície.
A la família li semblarà bé? Quasi no el coneixíem.
No és un funeral, sinó una vetlla.
No cal conèixer el mort.
T'has d'emborratxar en el seu honor.
És divertit. He anat a vetlles on a penes coneixia el mort.
No respecta els morts.
Jo me'l carrego, hòstia.
No! Estàs drogat o què? Què cony fas?
Tornes de Califòrnia amb tecnologia merdosa.
- Què passa? - Et penses que el poble és teu?
Això és espantós!
No m'ho puc creure, Fintan. El cos del Darragh no s'ha refredat
i tu omples això de trastos per fer gresca.
Està bé?
Que no respectes res?
Ha mort un home i tu prepares una discomòbil.
El Darragh ho va aprovar i va signar un contracte.
A diferència d'alguns, ell veia què intentem fer:
unir el poble amb una cosa positiva.
Seràs desgraciat! T'arrencaré la llengua, collons!
Intenta-ho. Et demandaré i acabaré amb tu.
Calma't, Seamus.
Ves a prendre pel sac, caganer.
Bodkin està canviant, Seamus.
El futur arribarà, t'agradi o no.
Anem per feina, vinga!
Tens raó, Gilbert.
És superagradable.
Us sembla bé aquest disbarat?
- Armaran un escàndol. - No.
L'últim Samhain va acabar en desgràcia.
A més, hi va haver actes de vandalisme i van destruir la propietat.
Represento el Comitè de Seguretat.
Suposo que us interessa sentir la nostra perspectiva per al pòdcast.
Abans em llanço per la finestra.
Moltes gràcies. És que... Perdona.
Gràcies per venir. Preneu-vos un te.
Vatua l'olla, quins pulmons!
- Qui són? - Les germanes del Darragh, de Mayo.
Han heretat tot això. En voldran treure un fotimer de diners.
Segur que ens podem presentar així? La família està de dol.
Exacte.
Fan una festa de tres dies per animar-se.
A més, hi haurà el Teixó.
He de xerrar amb ell.
Ja parlaré jo amb el Seamus. Tu només l'espantaries.
Pel que sabem, ha estat portant una vida ben innocent.
Els homes com ell no canvien.
Pensa-hi: m'atropellen,
el cotxe del Sean es crema i ara això.
- Creus que l'han assassinat? - No ens precipitem, d'acord?
Ens dediquem a fer preguntes, no suposicions a la lleugera.
D'acord.
- Em sap greu. - Gràcies.
Vinga!
T'agrada com està maquillat? Ho he fet jo.
Ets de la funerària?
Doncs sí.
Soc la Mary, de Donovan i Fills.
"Fills"?
Sí, però tinc uns germans massa delicats.
Tu com et dius?
Dove.
Se li ha fet una autòpsia?
Només es fa si la mort és sospitosa,
però aquest no és el cas.
- Va caure i es va donar un cop. - Com ho saps?
Angle de caiguda, profunditat de ferida i alt nivell d'alcohol en sang.
De part de la família, us vull agrair que hàgiu vingut a donar el condol.
- Amén. - Amén.
Déu vos salve, Maria.
Beneïda sou Vós i el fruit del vostre ventre, Jesús.
Pregueu per nosaltres, pecadors. Ara i a l'hora de la mort.
Déu vos salve, Maria.
Beneïda sou Vós i el fruit del vostre ventre, Jesús.
Pregueu per nosaltres, pecadors.
- Ara i a l'hora de la mort. - Déu vos salve, Maria.
Beneïda sou Vós i el fruit del vostre ventre, Jesús.
Pregueu per nosaltres, pecadors. Ara i a l'hora de la mort.
Amén.
I la gravadora?
Ou i tonyina en un sol entrepà. No té ni cap ni peus.
Quin dia més trist.
Pobre Darragh.
Saps el seu cognom?
Ja m'ho pensava.
T'hauria de fer vergonya aprofitar-te de les desgràcies de la gent.
Soc periodista.
Sí, ja ho veig.
La urbanita s'ho passa bé observant-nos descaradament.
Nosaltres no vivim per entretenir-te.
A mi em sembles molt interessant.
Sí que tinc una història interessant.
Posem per cas
que treballo pel govern britànic i sé que s'han violat les dades
del sistema de salut.
Ho explico a una periodista
que em promet que restaré en l'anonimat,
però, d'alguna manera, el mateix dia que ella publica l'article,
es filtra el meu nom.
La meva vida se'n va en orri.
Potser m'he d'acabar suïcidant.
Tot per culpa de la incompetència d'una periodista.
Ves amb compte, que no saps mai qui t'observarà a tu.
Les salsitxes, boníssimes.
Els Rolling Stones són els millors.
Penseu en "Wild Horses". És insuperable.
-"Paint It, Black." - Els Stones no fallen mai.
No sé per què continuen fent cançons.
Et veig molt relaxat per estar tan endeutat.
No és el lloc ni el moment per...
Només et prenc el pèl. Tranquil, que estem de festa.
Res de parlar de diners.
De què parlava?
De res.
I doncs?
Tu i el Darragh éreu propers?
No gaire. Vam fer alguns negocis al llarg dels anys.
D'acord. Era amic del Malachy?
De qui?
De l'home desaparegut al Samhain.
No sé qui era.
I tu? Què vas fer al Samhain?
- Diuen que va ser una bogeria. - M'ho vaig perdre tot.
Vaig portar la meva amiga Greta a Dublín.
En tornar, ja s'havia acabat tot.
Ja.
Em mouré per aquí, a veure què esbrino sobre el Darragh i el Malachy.
Jo també investigaré una mica.
Molt bé.
Quina merda!
Et puc oferir una beguda de les bones.
És poteen casolà.
Canvia qualsevol estat d'ànim.
El millora o l'empitjora?
És bo, el faig a la banyera.
Dubto que anar pet m'animi.
Busca't una altra beguda, si ets tan gallina.
- La mare que em va parir! - El maduro amb formaldehid.
Li dona caràcter, saps?
Què?
Ets un blanc fàcil.
Aquest és l'esperit.
Les atractives sempre tenen mal geni.
Crec que ja està.
Era un àngel, el Darragh.
No criticava la gent.
Durant mesos, vaig intentar fer-ho amb ell,
però deia que volia esperar a casar-se,
així que em vaig casar amb el Tommy.
Amb ell passa just a l'inrevés. És com un conill.
Era creient, però en tornar al poble va deixar d'anar a missa.
- No havia viscut sempre a la granja? - Fa molt de temps, d'això.
I on se n'havia anat?
Saps prou bé
que per al bon entenedor, mitja creu val per deu.
Aquella és l'Edna O'Shea?
Ets interessant, saps?
M'han dit coses pitjors.
No ho dubto.
Ens expliquem coses?
Sí, comença tu.
Vaig canviar Bodkin per Londres.
Poble petit, grans somnis.
Em vaig enamorar i desenamorar.
Vaig tornar a casa perquè me'n surto millor amb els morts.
A Londres hi ha molts morts.
Però no tantes vetlles.
On coneixeria gent nova?
La gent que es pren tan seriosament sol ser una llauna,
però tu em sembles maca.
Estàs borratxa.
Sí, no m'estranya.
Això té una graduació del 90 %.
I si anem al gra?
Vull...
Perdona.
Damien.
Doncs adeu.
És el coi de Teixó,
un contrabandista donat per mort.
Viu en aquest poble de merda.
- És fortíssim. - Para.
- Encara no t'he dit el millor. - Parlo seriosament. Para i respira.
No em diguis que respiri. Ho faig sempre, cony.
T'han registrat el pis.
Hi han trobat l'ordinador del Krtek i creuen que el vas robar.
Han obert una investigació oficial contra tu.
Robar? Ell em va demanar que el guardés.
- És una pràctica habitual. - No. Era propietat del govern.
Estava cagat i em va demanar ajuda. Què volies que fes?
M'ho hauries d'haver dit perquè no m'explotés a la cara.
Saps que això és absurd.
Em volen castigar per destapar-ho tot. Segur que van filtrar el seu nom.
Hauries de tornar a casa.
Ara vols que torni?
¿Trobo una història important i vols que torni
per defensar-me de buròcrates anònims que s'ofeguen en un got d'aigua?
Ni parlar-ne.
Dove, això és seriós.
Ja ho sé, per això necessito que responguis de mi.
- Digue'ls que t'ho havia comentat. - Vols que menteixi?
Se suposa que m'has de protegir.
- Creus que això del Teixó és important? - Al cent per cent.
No ho deixis. A veure què puc fer des d'aquí.
Merda.
Coneixies bé el Darragh?
El coneixia prou bé, suposo.
Sembla que era un bon home.
Sí, i tant.
Era un bon amic.
Em va ajudar molt.
Era bo amb el meu germà.
- El teu germà viu...? - I aquesta tal Dove?
- Què passa amb ella? - És molt irritant.
Sí, no t'ho discuteixo.
Es barallaria fins i tot amb la seva ombra.
Sí, és molt impulsiva.
Bé, jo li diria d'una altra manera.
Em disculpes un moment?
- És clar. - Agafa'ns un parell de gots.
Als desapareguts els van tallar els braços i les cames.
Vols venir a casa meva? Tinc un gran secret per a tu.
Aneu a prendre pel cul, colla de retardats.
- Foteu el camp. - Estava treballant.
No saben una merda.
Són tots uns pervertits.
I tu què ets?
Jo soc un romàntic, bonica.
Això et funciona?
A vegades. Et sorprendries.
Moltíssim.
No ens posis al mateix sac.
Soc millor i m'esperen grans coses.
- Com què? - Coses que no s'imagina ningú.
Vaig sobreviure a un orfenat.
He patit molt i aquest no és el meu lloc.
Saps què vull dir?
De fet, sí.
Anem a la part del darrere del meu cotxe?
Per favor, Sean!
Era broma.
És clar que era broma. Ho podem fer al davant.
Dove, què fas?
La meva feina.
Puc venir amb tu?
No.
T'ho passes bé, maca?
Moltíssim.
No sabia quanta llet volies. Així està bé?
Perfecte.
Em moria de ganes de beure te.
Perdona.
Hola, em dic Emmy. Que podríem parlar de...?
Esteu fent un pòdcast sobre el Samhain, oi?
Les desaparicions.
Sí, però també és sobre el poble. Parlem amb la gent, ens deixem portar.
Doncs bona sort perquè tots estan bojos.
On ets, Claire? Ja tenim l'equip de megafonia?
Fleetwood Mac no té res d'especial. És al rànquing de grups de merda.
- El teu gust musical sí que és una merda. - Són per llençar-los al vàter.
Doncs llença-t'hi tu després i deixa de dir collonades.
Té, aguanta això.
- Vols un mastegot? - Aparta't.
- En vols? - Calla d'una vegada.
Ets molt amable.
La gent m'ha dit coses meravelloses del Darragh.
Gràcies.
És curiós
perquè ell em va dir que no havia marxat mai,
però he sentit que se'n va anar del poble una vegada.
Hauríem de parlar.
- En privat. - És clar.
Sento allò d'abans.
Bodkin m'enerva tant que no sé per què hi he tornat.
Per a tu deu ser un xoc cultural.
No saps res de mi.
Hola, em dic Fintan.
Sento haver sigut un imbècil.
Sembles interessant i m'agradaria parlar amb tu.
Espero que puguem tenir una conversa
abans que t'adonis que socialitzar no és el meu fort.
Així millor.
Cal interpretar les dades i adaptar-s'hi.
Ben fet.
Encara que a la família tinguem alts i baixos,
compartim la mateixa sang, al capdavall.
No volem que en pensin malament.
És clar.
No us preteníem molestar a tu ni a la teva germana
en aquest moment delicat.
L'últim que volem és que recordin el Darragh pels seus errors.
Ho entenc.
No serveix de res posar llenya al foc.
Gràcies.
Va ser mortificant que l'enviessin a la presó.
Quan en va tornar amb el Malachy...
Res era com abans.
Sí, el Darragh i el Malachy es van conèixer a la presó.
Sí.
No ho vaig entendre mai.
El Darragh el tenia pels núvols.
Va quedar destrossat quan va desaparèixer.
Jo intentava animar-lo, però no m'escoltava.
Només parlava amb l'Alice.
Però jo me l'estimava molt.
Ja ho sé.
- Sí que l'estimava. - És clar.
Ja que hi som...
Què recordes del Samhain?
Vaig veure...
el Jackie Lantern.
Qui?
Segons la llegenda, és un ferrer condemnat a vagar pel món eternament.
De petits, ens reptàvem a anar a la llacuna.
Allà s'apareix el Jackie Lantern.
I?
Bé, et seré sincer.
Jo tenia 14 anys
i acabava de descobrir els bolets al·lucinògens.
Volia impressionar una noia. En vaig prendre i vaig acabar allà.
I el vas veure?
I tant.
Vaig veure un monstre enorme i espantós sortint de la llacuna la nit de Samhain.
- T'ho estàs inventant. - No.
T'ho juro.
Bones vistes.
Jo només veig merda.
Camps i camps plens de merda.
A més, cada segon que passa,
menys temps estic amb el meu pobre Maurice.
Té un càncer d'aquests, saps?
Quant fa que esteu casats?
El Maurice és el meu gat.
La gent no ho entén, oi?
El que els nostres gats signifiquen.
Tens un gat?
Sí.
Dos.
De quina raça són?
Són...
Jo els descriuria com a gats de carrer.
Els vaig adoptar.
Ets un bon home.
La Dot diu que el Darragh estava trist per la desaparició del Malachy.
Devien ser grans amics.
Amics?
És una manera de dir-ho.
No t'entenc.
No siguis ximple.
Segur que el Darragh perdia oli.
Estaven junts?
I ara!
El Malachy no sentia el mateix, però se'n va aprofitar.
Tenia el Darragh ben lligat.
Per això li llogava aquella terra per quatre xavos.
Tothom ho veia menys el Darragh, el molt babau.
El Malachy es va esfumar
i el seu germà va aparèixer i es va quedar amb el mateix lloguer.
Va deixar que aquell parell de dropos s'aprofitessin d'ell.
El Malachy tenia un germà?
És clar.
Hi has parlat abans. És el Seamus Gallagher.
El dimoni li va donar un carbó encès i un nap.
D'aquí venen les carabasses de Halloween.
Li hauria d'haver donat alguna cosa més útil, com un cotxe.
Com era?
- Qui? - El Jackie Lantern.
Gegant.
Feia molta por.
Només el miraven els més valents.
- Com tu, no? - És un do i una maledicció.
Mare meva, feia molt que no pensava en aquella nit.
També hi va haver un accident de cotxe.
On?
No ho vaig veure.
Vaig sentir un xerric de rodes i una topada forta.
Després, un crit esgarrifós prop de Casement Road.
Però, quan hi vaig arribar, no hi havia senyals de cap accident.
Res.
Aleshores, vaig veure el Jackie.
A la llunyania, sortia de la llacuna.
Què va fer?
Vols la veritat?
No ho sé.
Vaig fugir corrent.
Només per raons impressionants i virils.
Que valent.
El més valent.
Sí, Gilbert.
Quin paio més agradable.
Quan penses en algú que té una empresa tecnològica, t'imagines...
Què t'imagines?
Una persona més enrotllada.
- Que dolenta. - Només interpreto les dades.
- Ei, has vist la Dove? - Se n'ha anat.
On?
Encara que sembli increïble, no m'ha dit els seus plans.
T'importa?
Gràcies.
Escolta.
Has de saber que el Fintan va veure una cosa al Samhain.
Quina cosa?
Va sentir un accident de cotxe i un crit.
I un ferrer del folklore irlandès va sortir d'una llacuna.
Doncs grava-ho. Anirà bé per a l'ambientació.
Que no volies llegendes?
Sí. Escriu-me si veus la Dove.
Va tot bé?
Vols que anem a un altre lloc?
T'ha de donar permís?
No.
Som-hi.
FIONA I SEAMUS '99
Ja vinc.
La bella dorment.
Tommy!
A veure, nanos, no cal dir que és important protegir la mercaderia.
Sí?
Sí home!
M'agrada el patinet.
No et creuràs què he esbrinat.
I tu no et creuràs què he esbrinat jo.
- El Seamus i el Malachy eren germans? - Sí.
Per què van venir i van llogar la terra del Darragh?
La costa és molt difícil de controlar, és perfecta per als contrabandistes.
Anem pel bon camí.
El Seamus es volia casar amb la Fiona?
És com Shakespeare.
Dos germans trafiquen en drogues i es disputen el control.
El Malachy li roba la promesa, així que el Seamus els mata a tots dos.
I el Teddy? Per què va desaparèixer?
No ho sé, s'estaria masturbant al bosc. Els adolescents foten fàstic.
"Contrabandista assassina família."
És la història.
Salut.
Tot funcionarà amb energia renovable.
Una granja vertical amb 250 llocs de treball ben pagat.
M'ho intentes vendre? Perquè m'has convençut.
Estic emocionat.
El parc de servidors només és l'inici.
Farem centrals eòliques, geotèrmiques...
GANIVETS EDWARD
...habitatges i infraestructures.
Bodkin 2.0.
T'agrada tafanejar?
Són del Teddy?
Sí.
Tant t'agrada el que fa?
Més o menys.
Era amic meu.
Un bon amic.
- Era? - Diguéssim que vam discutir.
Ja fa temps. Només l'intento ajudar.
Per què?
La nit que va desaparèixer...
Havia quedat amb ell, però el vaig plantar per una noia.
Ell era molt intel·ligent.
Més que jo.
I divertit.
Però després de desaparèixer va canviar.
Ara és callat.
Enigmàtic.
Et sents culpable?
Encara penso que, si hagués anat amb ell,
potser ara estaria bé.
Sempre em costava encaixar.
De petit, era la riota de tothom.
Per això el Seamus t'ha dit "caganer"?
Amb deu anys, em vaig cagar als pantalons fent una representació de l'escola.
És el meu sobrenom.
Ja veus que a Bodkin som molt literals.
Però el Teddy no.
Sempre va ser lleial.
Segurament em va esperar tota la nit.
I què hauries fet?
El que va passar aquella nit
va ser fa temps.
I si ho deixem estar i seguim endavant?
I si ens divertim i prou?
Intentem-ho.
I doncs?
Ho fem?
- El que? - Divertir-nos.
Dove, vine a ballar!
No.
Ballar és cosa de dèbils.
Havia oblidat que ets massa fabulosa per ballar.
Exacte, m'has calat molt bé, Gilbert.
No t'agrada res.
Salut.
Segur que t'agrada alguna cosa. Digue-me'n una.
El whisky.
El whisky és una cosa, no una afició.
Au va, què t'agrada fer?
El que acabes de dir és una blasfèmia.
El whisky és la principal afició dels irlandesos.
Què t'agrada fer quan no treballes?
Escric poesia.
Epopeies llargues i romàntiques,
plenes de passió, desig i desamor.
Que mentidera.
Potser no te n'havies adonat, Gilbert,
però soc una mala pècora.
No, si fa temps que ho sé.
Ho veus? Aquesta versió teva, la del Gilbert sense filtres,
es molt més divertida que la del ianqui radiant del principi.
Suposo que serà el millor compliment que em faràs mai, així que...
És hora de fotre el camp.
Espera, té.
A tu t'estava buscant.
Qui és?
El ianqui em deu diners.
No et deu una merda.
Em deu 8.000 euros, hòstia.
- Tants diners et semblen? - Mira, maca...
És el meu nas, filla de puta.
Corre, Gilbert!
- Espera, Dove! - Vinga!
Mare meva!
Com que 8.000 euros?
Ja, té una explicació.
- Que imbècil! - Ho puc explicar.
Ho sé. No era el meu millor moment, d'acord?
- Fa res que ets aquí. - Ja.
Era la primera vegada al pub i vaig beure una mica massa.
Suposo que em volia guanyar la gent.
Em dones la tabarra per la meva actitud intimidant.
- Però tu perds 8.000 euros... - Ho sé.
- ...contra un hippy merdós. - Ja.
Dove, estic ben fotut.
D'acord? He hipotecat la casa.
M'han deixat moltíssims diners.
La meva empresa no va gens bé.
El Damien diu que triomfes.
No, vaig triomfar una sola vegada.
En aquell moment, vaig pensar que tothom m'escoltava.
Per això vaig muntar l'empresa. Hi vaig invertir tot el que tenia.
Però tot el que he fet des d'aleshores
se n'ha anat a rodar, sense frens.
Ha fet...
Ja no m'escolta ningú.
Merda.
I si no torno a tenir èxit?
No només és la feina.
Absolutament tot fa aigües, saps?
Els diners, els deutes.
La meva dona i jo
no estem gens bé.
Però ho puc arreglar tot.
Tornaré a posar les coses al seu lloc.
Només necessito que això funcioni.
Necessito que m'ajudis.
T'entenc.
Tothom et vol destruir.
Tu sols intentes fer la teva feina, explicar la veritat dels collons.
Però la gent no la vol sentir mai.
Així que ho fas tot, hòstia.
Ho fas tot
per aconseguir-ho.
No importen les conseqüències.
Estem parlant del mateix?
T'entenc.
Fa una pinta deliciosa, gràcies.
Què vols esmorzar avui?
Te. Només... te.
Com pots menjar?
Beure un got d'aigua entre pinta i pinta de Guinness
ajuda molt.
Prova-ho.
Quin pla d'acció tenim?
Tornar al llit?
Dormir per sempre?
És l'enterrament del Darragh.
Doncs li dedicaré la meva ressaca. Ell voldria que me'n tornés al llit.
El Seamus hi serà i cal que parlis amb ell.
Mira que em cau bé,
però, si realment és el Teixó, no és perillós enfrontar-s'hi?
El Seamus és la clau.
Vols fer un bon pòdcast? Enxampa'l i ho petaràs.
Estàveu amoïnats?
És que acabo d'arribar.
T'has saltat un botó.
El Senyor ha cridat a la seva presència el nostre germà Darragh.
Donem el seu cos a la terra.
Perquè ets pols, i a la pols tornaràs.
Però Crist canviarà el nostre cos mortal
i serem com ell a la glòria.
Perquè Ell ressuscità el primer d'entre els morts.
Entreguem el nostre germà al Senyor.
- Ves-hi. - Que Déu l'aculli en la seva pau.
- Que el seu cos... - El que val la pena no és fàcil.
Pel nostre germà Darragh, preguem a Crist, que digué:
"Jo soc la resurrecció i la vida. Qui creu en mi..."
- Seamus, espera. -"Qui viu i creu en mi no morirà mai."
- Tens un moment? - Per a què?
Vols parlar una mica?
Parlar?
Sí.
Sobre el Darragh.
Tu et mareges?
Que la teva misericòrdia l'aculli al cel.
- Per Crist, Senyor nostre. - Amén.
Hola.
Us he vist aquí i he pensat a preguntar-vos
si ja esteu interessades en la nostra noble causa.
No.
Som-hi.
Em sap greu.
Sé que penseu que ens fiquem on no ens demanen,
però ens preocupem amb raó.
No volem que la història es repeteixi.
Us interessaria més si sabéssiu què li va passar al Seamus.
Perdona.
Què vols dir?
L'estàtua de sant Seamus que hi ha a Casement Road.
No fotis.
És important.
L'últim Samhain, un cotxe va xocar amb el pobre sant Seamus
i quasi el va destrossar.
Aquesta violència és inacceptable.
Dius que un cotxe va xocar a Casement Road?
És el que us intentava explicar.
Dove, espera!
El Fintan va sentir un accident i va veure algú sortint de la llacuna.
Podria ser el Malachy o la Fiona?
Allà va passar alguna cosa.
On és Casement Road?
A Irlanda, la gent creia que portava mala sort
que un pescador aprengués a nedar.
No té gaire sentit.
Sí i no.
Potser no volien temptar el destí
o trobaven que era absurd lluitar contra l'inevitable.
El Darragh estimava el mar.
Volia que l'incineressin i que llancessin les cendres al mar.
Odiava la idea d'estar atrapat en una caixa.
Però les germanes l'han enterrat.
Hi ha coses que ens semblen molt importants.
Però, de sobte,
ets en una caixa.
Has perdut mai algú proper?
Com tothom, no?
La pèrdua més gran ha sigut la de la meva dona.
Tenia càncer.
Molt agressiu.
Vaig agafar
les parts més íntimes i difícils dels pitjors moments del meu matrimoni
i les vaig compartir amb el món.
No em vaig imaginar mai que s'arribaria a fer tan gran.
Tan públic.
A la gent li encantava, saps?
Amor real.
A tothom, menys a la meva dona.
Va superar el càncer.
És clar que sí.
Però no superem el que vaig fer.
La gent fa el que pot per sobreviure.
Potser sobreviure és el que vosaltres fèieu.
Jo, just el contrari.
Ho vaig intentar enterrar en el passat.
Qui...?
Qui era?
Qui vas perdre?
Veig que us interessa molt el meu passat.
Sobretot a la Dove.
Sí, vaja...
Ella és així amb tothom.
He pensat
que potser tu saps què és el que està buscant.
Creu...
Creu que tu i la Fiona estàveu junts
i que el Malachy era el teu germà.
Això creu?
Saps què els va passar?
No vull dir que...
Sé perfectament què vols dir.
Estimava la Fiona més que la vida mateixa.
Pensava que tindríem fills. Hauria remogut cel i terra per ella.
El Malachy...
Era el meu gran suport.
Van desaparèixer sense més ni més.
On van anar?
De vegades hem d'acceptar que algunes preguntes
no cal contestar-les.
No deixis escapar la teva dona, Gilbert.
Hi ha coses pitjors que la mort.
El purgatori és una invenció irlandesa.
Que nedis bé, amic.
Mira, Casement Road s'acaba...
en una llacuna.
Acosta-t'hi més.
Què et sembla això?
Un cotxe?
Truquem al Gilbert.
Potser només és una roca.
Amb forma de cotxe?
Au va!
Jo no veig res.
Tenim dos desapareguts i un accident de cotxe la mateixa nit.
No hi veieu cap connexió?
Potser.
Algú hi ha d'entrar.
Molt bé.
Fa un fred que pela i segurament no és res.
És un cotxe.
- Mare meva. - Just aquí. Ho sabia, collons.
Què has descobert del Seamus?
No és qui et penses.
Si abans era el Teixó, ara segur que ja no.
És un home qualsevol.
Un home trist i prou.
Potser el pòdcast no té res a veure amb un crim, saps?
Potser és una història sobre la pena,
sobre algú que ha perdut la gent que més li importava.
- No? - Sí, quin ganxo.
Segur que la gent ho escolta.
A mi em sembla interessant.
No podeu anar traient coses de les llacunes.
Cal omplir la documentació. Manteniu la distància de seguretat.
- Va, torneu a casa. - De qui és?
No sé de qui és.
És buit.
És buit, no hi ha res a veure. Torneu a casa, si us plau.
Ho havíem d'intentar.
Suposo que sí.
- Hòstia puta. - Mare meva.
Dos cossos tancats junts durant més de vint anys en una llacuna.
Secrets enterrats que tornen a la vida.
És el somni de qualsevol narrador.
Per què cony els vam trobar?
Subtítols: Paula Fernández Espriu