Jag är rädd för döden.
Men är inte alla det?
Vad finns på andra sidan?
Döden tvingar oss att se oss i spegeln, att tänka på vårt eget slut.
Därför behöver vi ritualer, något som gör att de levande kan gå vidare
och begrava de dödas hemligheter.
För evigt.
Men hemligheter är lustiga.
De har en förmåga att gräva sig tillbaka upp till ytan.
Vill hans familj att vi kommer? Vi kände inte Darragh.
Det är en likvaka, Sizergh. Man måste inte känna den som dött.
Bara bli packad i hens ära.
Jag har varit på många där jag knappt kände den döda.
Ingen som helst respekt för de döda. Jag ska ta mig fan döda honom.
Nej! Är du helt jävla väck? Vad fan gör du?
Du kommer från Kalifornien med din jävla teknik...
- Vad fan? - ...och tror att du äger stan?
Titta bara på allt det här! Jag fattar inte, Fintan.
Darraghs kropp har inte ens kallnat och du fixar en fest.
Är han okej?
Saknar du all respekt?
En man är död, och du ordnar ett billigt jippo.
Darragh stödde festen och skrev under ett avtal.
Han insåg vad vi försöker göra. Vi för samman folk i nåt positivt.
Ditt taniga arsel. Du borde få tungan utsliten ur käften.
Gör det. Jag stämmer dig på allt du äger.
Seamus, lugna dig.
Dra åt helvete, skitbrallan.
Bodkin förändras, Seamus.
Framtiden är här, vare sig du vill det eller inte.
Tillbaka till jobbet. Sätt fart!
Du har rätt, Gilbert.
Han är en trevlig prick.
Har du sett det här tramset?
Det blir ett stort ståhej. Senaste Samhain slutade i katastrof,
för att inte nämna skadegörelse och förstörelse av egendom.
Som ansvarig för säkerhetskommittén antog jag
att er podd skulle intressera sig för vårt perspektiv.
Jag lyssnar hellre på färg som torkar.
Tack så mycket. Ursäkta mig. Tack för att du kom. Ta en kopp te.
Jisses, vilka lungor hon har.
- Vilka är de? - Darraghs två systrar, från Mayo.
Gården är deras nu. De vill nog ha en vacker slant för den.
Är det verkligen okej att vi är här? Darraghs familj har sorg.
Precis. Så de har ett tredagarsparty för att muntra upp sig.
Dessutom är Grävlingen där inne. Jag vill prata lite med honom.
Jag pratar med Seamus. Du skrämmer bort honom.
Han har kanske levt ett helt oskyldigt liv här.
Såna som han förändras inte. Tänk efter.
Jag blir överkörd. Seans bil brinner. Och nu Darraghs "olycka".
- Blev han mördad, tror du? - Dra inga förhastade slutsatser.
Vårt jobb är att ställa frågor, inte göra vilda antaganden.
Okej.
- Beklagar sorgen. - Tack.
Kom igen!
Gillar du sminkningen? Det var jag.
- Är du begravningsentreprenör eller nåt? - Ja, faktiskt.
Mary, Donovan & söner begravningsbyrå.
"Söner"?
Mina bröder var blödigare än väntat.
Och du är?
Dove. Jag är nyfiken på om Darragh obducerades?
Det görs bara vid misstänkta dödsfall, vilket Darraghs inte var.
- Han snubblade och slog i huvudet. - Hur vet du det?
Fallvinkel, sårdjup. Alkoholhalt i blodet som i färgborttagning.
Å familjens vägnar vill jag tacka er alla för att ni kom.
- Amen. - Amen.
Heliga Maria, full av nåd.
Välsignad bland kvinnor, med din livsfrukt, Jesus.
Heliga Maria, Guds moder, bed för oss syndare.
- Nu och i vår dödsstund. - Heliga Maria, full av nåd.
Välsignad bland kvinnor, med din livsfrukt, Jesus.
Heliga Maria, Guds moder, bed för oss syndare.
- Nu och i vår dödsstund. - Heliga Maria, full av nåd.
Välsignad bland kvinnor, med din livsfrukt, Jesus.
Heliga Maria, Guds moder, bed för oss syndare. Nu och i vår dödsstund.
Amen.
Vi borde spela in...
Ägg och tonfisk i samma smörgås. En gåta.
Vilken sorglig dag. Stackars Darragh.
Vad hette han i efternamn?
Tänkte väl det.
Du borde skämmas över att snylta på hederliga människors sorg som en gam.
Jag är journalist.
Ja, du säger det.
Ni stadsbor gillar att komma hit och snoka.
Men våra liv är ingen källa till underhållning.
Du är ganska intressant.
Jag kan ha en intressant story åt dig.
Vi säger att jag jobbar för brittiska regeringen,
och att jag vill visselblåsa om dataintrång i sjukvårdssystemet.
Jag berättar min story för en journalist,
som lovar mig total anonymitet.
Men på nåt sätt, samma dag som journalisten publicerar sin story,
blir mitt namn läckt.
Och mitt liv vänds upp och ner.
Så jag kanske tar livet av mig.
Allt på grund av journalistens inkompetens.
Tänk efter innan du snokar. Nån kan snoka i dig också.
Mycket god korv, det här.
Rolling Stones är det bästa bandet nånsin.
"Wild Horses". Tänk efter. "Wild Horses". Bättre finns inte.
-"Paint It Black". - Stones är aldrig fel.
Varför gör de nya låtar fortfarande?
Du ser väldigt lugn ut för en man med stora skulder.
Det här är inte rätt tid eller plats för...
Jag driver med dig. Slappna av, det är party. Inget snack om pengar.
- Vad pratar hon om? - Inget. Så...
Kände du Darragh?
Nej, inte direkt. Vi gjorde lite affärer då och då.
- Okej, men kände han Malachy? - Vem?
- Malachy, han som försvann på Samhain. - Jag kände inte honom.
Du då? Vad gjorde du på Samhain?
- Det var visst en vild kväll. - Jaså? Jag missade hela grejen.
Jag skjutsade min kompis Greta till Dublin. När jag kom hem var den slut.
Jaha.
Okej. Jag minglar lite och försöker luska ut nåt om Darragh och Malachy.
- Jag försöker få fram nåt också. - Okej.
För helvete.
Jag kan bjuda på nåt starkare.
Hembränd poitin. Livar upp vem som helst.
- På gott och ont? - Den är stark. Jag gör den i badkaret.
Att bli blind känns inte upplivande.
Hitta nåt annat då, om du är så mesig.
- Helvete. - Jag lagrar den med formaldehyd.
- Det ger lite extra smak. - Du...
Du är lättlurad.
Så där ja.
Varför är sexiga alltid så humorfria?
Det borde duga.
Han var rar som en ängel, Darragh. Sa aldrig ett ont ord om nån.
Jag försökte få Darragh i säng, men han ville vänta tills han var gift,
så jag gifte mig med Tommy här.
Nu har jag det motsatta problemet. Han är som en kanin.
Darragh brukade gå i mässan, men slutade när han kom hem igen.
- Jag visste inte att han åkt nånstans. - Det är längesen nu.
Vet du vart han åkte?
Du vet mycket väl att ingen är så blind som den som inte ser.
Där är ju Edna O'Shea.
Du är rätt intressant.
- Jag har kallats värre. - Ja, säkert.
Berätta nåt om dig själv.
Okej, om du börjar.
Jag drog från Bodkin till London.
Liten stad, stora drömmar. Jag blev kär. Och besviken.
Jag är bättre med döda än levande, så jag åkte hem.
Vi har många döda i London.
Jo, men färre likvakor. Var skulle jag träffa nån ny?
Folk som tar sig själva på stort allvar brukar vara trista som fan, men inte du.
Du är full.
Det är inte så konstigt.
Det här är ju 90-procentig alkohol.
Kan vi gå rakt på sak?
Jag vill...
Ursäkta.
Damien.
Hej då, då.
Han är Grävlingen, för helvete.
En ökänd smugglare, förmodad död, som har bott i Bodkin hela tiden.
- Det här kan bli stort. - Sluta.
- Jag har inte ens berättat det bästa... - Sluta. Andas.
Säg inte åt mig att andas. Jag andas jämt.
De har sökt igenom din bostad.
De hittade Krteks dator. Inrikesdepartementet tror att du stal den.
De inleder en formell utredning av dig.
Jag stal den inte. Han bad mig att ta den.
- Det är praxis. - Nej, den tillhör regeringen.
Han var livrädd och bad om hjälp. Vad skulle jag göra?
Du borde ha sagt nåt istället för att släppa den här bomben!
Du vet att det är bullshit. De straffar mig för att jag avslöjade det.
- Det var de som läckte hans namn. - Du måste nog komma hem.
Så nu vill du det?
Jag hittar en riktig story här, och du vill att jag försvarar mig
mot ansiktslösa byråkrater som har fått hjärnsläpp. Glöm det.
- Dove, det är allvarligt. - Som fan, så du måste stå upp för mig.
- Säg att jag berättade det för dig. - Ska jag ljuga?
Ditt jobb är att skydda mig.
- Är du säker på storyn om Grävlingen? - Till hundra procent.
Fortsätt då. Jag ser vad jag kan göra här.
Helvete.
Kände du Darragh väl?
Så bra man kan känna nån, antar jag.
- Han verkar ha varit en bra man. - Ja, det var han.
En bra vän. Han hjälpte mig med mycket.
Han var snäll mot min bror.
- Bor din bror här i... - Du vet hon den där Dove?
- Vad är det med henne? - Hon är en irriterande person.
Japp. Jag måste nog hålla med.
Kvinnor som hon kan starta bråk i ett tomt rum.
Ja. Hon är väldigt driven.
Visst. Jag tänkte på ett annat ord.
Ursäktar du mig en stund?
- Ja då. - Hämta några glas åt oss, va?
De som försvann fick armar och ben avhuggna, sägs det.
Hänger du på hem? Jag har nåt stort att visa dig.
Vad fan? Dra åt helvete, era inavlade idioter.
- Stick härifrån! - Jag var mitt uppe i nåt.
De vet inte ett skit.
- Cowboyer som tror att de kan rida. - Som du, då.
- Jag är mästerryttare, raring. - Funkar den raggrepliken?
- Ibland. Du skulle bli förvånad. - Ja, mycket.
Bunta inte ihop mig med de där jönsarna. Jag är bättre än dem. Jag ska lyckas.
- Med vad? - Mer än nån här kan föreställa sig.
Jag växte upp på ett barnhem.
Ingen vet min historia. Jag hör inte hemma här.
- Förstår du vad jag menar? - Ja, faktiskt.
Ska vi hoppa in i baksätet och fortsätta prata?
Herregud. Sean!
Jag skojade. Det var ett skämt.
Vi kan ta framsätet.
Dove, vad gör du?
Mitt jobb.
Ska jag följa med?
Nej.
- Har du trevligt, raring? - Jätteskoj.
- Med lite mjölk i. Hoppas det blir bra. - Det är perfekt.
Jag kunde dö för en kopp te.
Ursäkta mig.
Hej. Jag heter Emmy. Får jag prata med dig om...
Er podd handlar om Samhain, va?
- Om de som försvann? - Ja, men om staden också.
Vi vill bara prata med folk och se vad det ger.
Lycka till med att få nåt vettigt ur nån här.
Claire, var är du? Har du hört nåt från ljudkillarna?
Fleetwood Mac är bara vanligt, trist topp-40-skit.
Det är din musiksmak det. Skit.
De borde spolas ner i toan där de hör hemma.
Spola ner dig själv, du. Du är full med skit.
Här. Håll den här.
- Vill du ha stryk? - Lägg av.
Nåt att dricka?
Vad fint av dig.
Så många har sagt otroligt vänliga saker om Darragh.
Tack.
Det är lustigt, för han sa att han aldrig åkt härifrån.
Men sen hörde jag att han åkte bort en gång.
Vi behöver prata.
- I enrum. - Naturligtvis.
Förlåt för nyss. Ibland är det svårt att vara tillbaka i Bodkin.
Det är säkert en kulturkrock för dig.
Du vet ingenting om mig.
Hej. Jag heter Fintan.
Förlåt att jag var oförskämd.
Du verkar cool och intressant, och jag vill prata med dig.
Vi hinner kanske ha ett långt samtal innan du inser hur socialt pinsam jag är.
Snygg vändning.
Teknikens första lag: tolka data och anpassa.
Du lyckades.
Det går alltid upp och ner i en familj,
men de är trots allt ens kött och blod.
- Man vill skydda dem. - Ja visst, självklart.
Vi vill inte störa dig eller din syster i er sorg.
Vi vill inte att Darragh blir ihågkommen för sina misstag.
Självklart. Det tjänar inget till att dra fram sånt nu.
Tack.
Som vi skämdes när han hamnade i fängelse.
Sen kom han hem med Malachy i släptåg. Inget blev sig likt efter det.
Darragh och Malachy träffades i fängelset.
- Ja. - Jag förstod det aldrig.
Darragh avgudade honom. Han blev förkrossad när Malachy försvann.
Jag försökte trösta honom, men han lyssnade aldrig på mig.
Han anförtrodde sig alltid åt Alice.
Jag älskade honom så mycket.
Självklart.
- Jag gjorde det. - Så klart.
Hälften vågat...
Vad kommer du ihåg om Samhain?
Jag...
Jag såg Jackie Lantern.
Vem?
En mytomspunnen smed, dömd att vandra på jorden i evighet.
När vi var små gick vi till kärret på Samhain.
Det är där Jackie Lantern visar sig.
Och?
Jo... Kan jag vara ärlig?
Jag var 14 år och hade precis upptäckt magiska svampar.
Jag försökte impa på en tjej, så jag åt lite svamp och gick dit.
- Och du såg honom? - Ja.
Jag såg ett enormt, stort, läskigt monster kliva upp ur kärret.
- Du hittar på. - Nej.
Jag lovar.
Fin utsikt.
Jag ser bara skit.
Fält efter fält med skit.
Dessutom är varje sekund här ännu en sekund borta från min Maurice.
Han har cancer, förstår du.
Hur länge har ni varit gifta?
Maurice är min katt.
Ingen förstår, eller hur?
Hur mycket våra katter betyder för oss.
Har du en katt?
- Ja visst. Två. - Vilken ras är de?
Du vet, de är...
Gatukatt är nog den bästa beskrivningen.
Jag fick dem från ett katthem.
Du är en fin man.
Dot nämnde hur förkrossad Darragh blev när Malachy försvann.
De måste ha varit goda vänner.
Vänner? Det kan man kanske kalla det.
Vad menar du?
Var inte dum.
Stackars Darragh var lagd åt andra hållet.
- Var de tillsammans? - Inte alls.
Malachy besvarade inte min brors känslor.
Men han utnyttjade honom. Malachy höll Darragh i koppel.
Han fick hyra marken av Darragh för en spottstyver.
Alla kunde se det utom Darragh, den idioten. Sen försvann Malachy.
Och hans bror valsade in till stan och tog över hyresavtalet.
Han lät de två odugliga bröderna utnyttja honom.
Så Malachy hade en bror?
Ja visst. Du pratade med honom nyss.
Seamus Gallagher.
Sen gav djävulen Jackie glödande kol i en kålrot.
Därav ihåliga pumpor på halloween.
Synd att djävulen inte ger en nåt mer användbart, som en bil.
Hur såg han ut?
- Vem? - Jackie Lantern.
Väldigt stor.
Skrämmande. Bara de modigaste vågar titta på honom.
- Som du? - Det är en välsignelse och förbannelse.
Jag har inte tänkt på den kvällen på länge. Gud, jag...
- Det hände en bilolycka också den kvällen. - Var då?
Jag såg det inte. Jag hörde tjutande däck och en stor smäll.
Och sen ett hårresande skrik från Casement Road.
Men när jag kom dit fanns det inga tecken på nån krock.
Inget alls.
Det var då jag såg Jackie,
lite längre bort, på väg upp ur det djupa kärret.
Vad gjorde Jackie?
Ärligt talat...
Jag vet inte. Jag sprang därifrån.
Men bara av högst imponerande och manliga skäl.
- Du var modig. - Den modigaste.
Visst, Gilbert.
Det är en trevlig prick.
Man hör om en tech-kille i stan och föreställer sig nån...
Nån...
Lite coolare än du.
- Du är elak. - Jag tolkar bara data.
- Har du sett Dove? - Hon gick.
Vart då?
Tro det eller inte, men hon sa faktiskt inte det.
Kan du hålla den ett tag? Tack.
Men...
Lyssna på det här. Fintan såg nåt den där kvällen.
Vadå?
Han hörde en bilkrock och ett skrik.
Sen såg han en smed från en legend kliva upp ur ett kärr.
Okej, spela in det. Det kan ge lite lokalfärg.
- Du ville ju ha folksagor. - Visst. Messa om du ser Dove.
Är allt bra?
Vill du gå nån annanstans?
Måste du be om lov?
Nej.
Vi går.
FIONA OCH SEAMUS -99
Sluta inte tänka på morgondagen
Sluta inte, den är snart här
Den blir ännu bättre än förr
Gårdagen är över
Jag kommer.
Sluta inte tänka på morgondagen...
Min Törnrosa.
- Sluta inte... - Tommy!
Okej, hörni. Jag behöver inte säga att ni måste vara försiktiga med grejerna.
Du skämtar!
Sjyst kärra.
Du kommer inte att tro det här.
Du kommer inte att tro mig heller.
- Var Seamus och Malachy bröder? - Ja.
Men varför kom de hit och hyrde Darraghs mark?
Kusten är svår att bevaka för polisen.
Bodkin är perfekt för smugglare. Det här är stort, tro mig.
Var passar Seamus och Fiona in?
Det är Shakespeare. Två smugglarbröder slåss om kontrollen över sitt imperium.
Malachy stjäl Seamus fästmö, så Seamus dödar båda två.
Okej, men Teddy då? Varför försvann han?
Vem vet. Han runkade väl i skogen i tre dagar. Tonårskillar är vidriga.
"Smugglare mördar närstående." Där har vi vår story.
Slainte.
Allt blir 100 procent förnybar energi. Vertikal odling, 250 välbetalda jobb.
Försöker du övertyga mig? Det behövs inte.
Det är så spännande. Serverfarmen jag bygger nu är bara början.
Sen kommer vindkraft, geotermisk energi, bostäder, infrastruktur.
Bodkin 2.0.
Nyfiken av dig?
De är Teddys, va?
Ja.
Gillar du hans arbete?
På ett sätt.
Han var min vän. En nära vän.
- Var? - Vi blev lite osams.
För länge sen. Jag försöker hjälpa honom.
Varför gör du det?
Kvällen han försvann...
Vi skulle ses, men jag struntade i honom för tjejen.
Han var så smart. Smartare än jag.
Rolig.
Men efter Samhain blev han annorlunda.
Tyst. Och mörk i sinnet.
Känner du dig skyldig?
Om jag hade träffat honom hade han kanske varit okej idag.
Jag har alltid haft svårt att passa in. De andra drev alltid med mig.
Är det därför Seamus kallar dig "skitbrallan"?
När jag var tio sket jag på mig under en skolpjäs.
Jag har hetat det sen dess. Bodkin-borna är väldigt bokstavliga.
Men inte Teddy.
Han var lojal.
- Han väntade säkert på mig hela natten. - Vad kunde du ha gjort?
Allt som hände den där kvällen... Det är så länge sen.
Kan vi inte släppa det och gå vidare? Bara ha lite kul?
Vi kan försöka.
Så...
Ska vi?
- Vadå? - Ha kul.
Dove, kom och dansa!
Nej. Dans är för de svaga.
Förlåt, jag glömde att du är för cool för dans.
Ja, precis. Du känner mig bra, Gilbert.
Du hatar allt.
Slainte.
Kom igen. Du måste gilla nåt. Säg en sak du gillar.
Whiskey.
Whiskey är en sak, ingen hobby. Kom igen. Berätta vad du gillar att göra.
Gilbert, du hädade precis. Whiskey är irländarnas främsta hobby.
Vad gillar du att göra när du inte jobbar?
Jag skriver poesi.
Långa romantiska epos,
fyllda av lust och begär och hjärtesorg.
Skitsnack.
Jag vet inte om du har insett det än, men jag är faktiskt ett arsle.
Det insåg jag för länge sen.
Ser du?
Den här versionen av dig,
galna Gilbert, är mycket roligare än den glättiga jänken du var i början.
Jag antar att det är det närmaste en komplimang jag får...
Vi drar nu!
Vänta. Vi tar de här.
- Precis den jag letade efter. - Vem är han?
- Jänken är skyldig mig pengar. - Så fan heller.
- Han är skyldig mig 8 000 euro. - Är det mycket pengar för dig?
Du, gullet...
Det var min näsa, din fitta.
Spring för helvete, Gilbert!
- Dove, vänta! - Spring!
Herregud.
- Åttatusen euro? - Jag vet. Jag kan förklara.
- Jävla idiot. - Jag kan förklara.
Jag vet. Det var inte min stoltaste stund.
Du har bara varit här i två minuter.
Det var första gången på puben och jag drack lite för mycket.
Jag försökte nog ställa in mig hos folk.
Du säger att jag kör på som en ångvält.
- Och du förlorar 8 000... - Jag vet.
- Till en hippie. - Jag vet. Dove... Jag ligger risigt till.
Okej? Jag har belånat mitt hus. Jag har lånat en massa pengar
för att hålla firman på fötter.
- Enligt Damien är du en hitmakare. - Nej, en hit. Jag hade en jävla hit.
Och just då kändes det som om alla lyssnade på mig.
Så jag startade firman och investerade allt jag hade i den.
Efter det har inget funkat, bara fallit platt till marken.
Bara...
Ingen lyssnar längre.
Helvete.
Tänk om jag är en dagslända?
Det är inte bara karriären. Det är som om allt rasar samman.
Pengar, skulder. Min fru och jag...
Vi har det tufft. Men jag kan fixa allt.
Okej? Jag kan komma tillbaka. Jag måste bara få det här att funka.
Okej? Jag behöver din hjälp.
Jag fattar.
Alla är ute efter dig.
Och du försöker bara göra ditt jobb. Du försöker säga sanningen.
De vill inte höra den. Det gör de aldrig.
Så du gör allt, jävla...
...allt för att göra ditt jobb.
Oavsett konsekvenserna.
Pratar vi om samma sak?
Jag fattar.
Det ser jättegott ut. Tack.
Vad vill du ha till frukost?
Te. Bara te.
Hur kan du äta?
Jag drack ett glas vatten mellan varje Guinness.
Det hjälper. Du borde prova.
Hur ser vår plan ut?
Gå och lägga oss igen? Sova för evigt?
Det är Darraghs begravning.
Jag tillägnar honom min baksmälla. Han skulle vilja att jag la mig igen.
Nej, för Seamus kommer och du måste prata med honom.
Jag gillar honom,
men om han är Grävlingen, är det inte farligt att konfrontera honom?
Seamus är nyckeln.
Du har en given poddsuccé om du fångar honom.
Ni var väl inte oroliga?
Jag kom hit nu, faktiskt.
Du missade en knapp.
Eftersom Gud har valt att kalla vår broder Darragh till sig,
överlämnar vi här hans kropp.
Av jord är du kommen, till jord ska du åter varda.
Herren förvandlar våra dödliga kroppar till sin härlighet.
Ty han är uppstånden, den förstfödde från de döda.
Vi överlämnar vår broder till Herren.
- Gå nu. - Så att Herren kan ge honom frid.
- Och upphöja hans kropp... - Inget som är värt nåt är enkelt.
För vår broder Darragh, låt oss be till Herren.
Han sa: "Jag är uppståndelsen och livet."
-"Den som tror på mig..." - Seamus, vänta.
"Den som tror skall aldrig dö."
- Har du en minut? - För vadå?
Du vill kanske prata?
Prata?
Du vet... om Darragh.
Blir du sjösjuk?
Må han förenas med änglarna i himlen.
- Vi ber detta genom vår Herre. - Amen.
Hej.
Jag såg er här och tänkte att jag skulle fråga
om ni har ändrat åsikt om att intressera er för vår sak?
Nej. Nu går vi.
Jag är ledsen.
För dig är vi väl bara larviga bybor, men vi är riktigt oroliga.
Vi vill inte att det händer igen.
Du kanske vill veta vad som hände Seamus den kvällen?
Förlåt.
Vad menar du?
Statyn av Sankt Seamus, i grottan på Casement Road.
Herregud.
Det är viktigt.
På förra Samhain körde en bil in i Sankt Seamus.
Han blev nästan helt förstörd. Sådant våld är oacceptabelt.
- Sa du en bilolycka på Casement Road? - Det är ju det jag försöker berätta.
Dove, vänta!
Fintan hörde en smäll och såg nåt, nån kliva upp ur ett kärr.
Kanske Malachy? Fiona?
Det hände nåt där den kvällen.
Var ligger vägen?
I Irland ansågs det bringa otur om en fiskare lärde sig simma.
Det låter inte så vettigt.
Tja, det är både och.
Man ville kanske inte utmana ödet.
Eller så var det ingen idé att kämpa mot det oundvikliga.
Darragh älskade havet.
Han ville bli kremerad och att askan skulle spridas över vågorna.
Han hatade tanken på att bli instängd i en låda.
Hans systrar begravde honom ändå.
Galet, va? Allt som är viktigt för en?
Innan man vet ordet av ligger man i en låda.
Har du förlorat nån som stod dig nära?
Har inte alla det?
Det viktigaste för mig var min fru.
Hon fick cancer.
Det var hemskt.
Sen tog jag de mest
intima och svåraste delarna från den värsta tiden i mitt äktenskap
och delade allt med hela världen.
Jag trodde aldrig att det skulle bli så stort.
Så offentligt.
Folk älskade det.
Äkta kärlek.
Alla utom min fru.
Hon besegrade cancern. Så klart.
Men vi kommer inte över vad jag gjorde.
Folk gör vad de måste för att överleva.
Det kanske var det du gjorde, du överlevde.
Jag gjorde motsatsen.
Jag försökte begrava det, lägga det bakom mig.
Vem...
Vem var det...
...du förlorade?
Ni är väldigt intresserade av mitt förflutna, har jag märkt.
Särskilt Dove.
Det är... Hon är sån med alla.
Jag tänkte att du kanske vet vad hon är ute och fiskar efter?
Hon...
Hon tror att du hade ett förhållande med Fiona, och att Malachy var din bror.
Så det gör hon?
Vet du vad som hände med dem?
- Jag menade inte... - Jag vet precis vad du menade.
Jag älskade den kvinnan mer än livet självt.
Jag såg mina barn i hennes ögon. Jag gjorde allt för henne.
Malachy...
Malachy var min klippa.
Och en dag var de bara borta.
Borta?
Ibland måste man inse att vissa frågor
inte ska besvaras.
Håll fast vid din underbara fru, Gilbert...
För vissa saker är värre än döden.
Skärselden är trots allt en irländsk skapelse.
Simma väl, min vän.
Casement Road leder rakt ner i ett...
I ett kärr?
Zooma in.
Vad ser det där ut som?
En bil?
Vi ringer Gilbert.
Det kanske bara är en sten.
Som ser ut som en bil?
- Kom igen. - Jag ser ingenting.
Vi har två försvunna personer och en mystisk bilolycka samma kväll.
Hänger det inte ihop?
Jo, kanske.
En av oss måste gå ner dit.
Okej då.
Det är iskallt. Och det är säkert ingenting.
Det är en bil.
- Herregud. - Fan, jag visste det.
Fick du ut nåt ur Seamus?
Han är inte den du tror.
Om han var Grävlingen, så är han definitivt inte det längre.
Han är bara en man. En väldigt ledsen man.
Podden kanske inte ska handla om brott och sånt.
Det kanske är en story om sorg.
Om en man som förlorar alla han bryr sig om.
- Va? - Oj, ja. Bra grepp.
Precis vad folk vill lyssna på.
För mig låter det intressant.
Ni kan inte bara dra upp saker ur träsk.
Man måste fylla i blanketter först. Håll er på säkert avstånd.
- Gå hem, allihop. - Vems är det?
Jag vet inte.
Den är tom.
Den är tom. Det finns inget att se. Kan alla ta och gå hem nu?
- Det var värt ett försök. - Jag antar det.
- Helvetes jävlar. - Herregud.
Två kroppar inlåsta ihop i över 20 år, i ett kärr.
Begravda hemligheter som kommer till liv. Det är en historieberättares dröm.
Jag önskar att vi inte hade hittat dem.
Undertexter: Janica Lundholm