Я боюся смерті.
Як і всі ми, так?
Що чекає по той бік?
Кожна смерть змушує нас поглянути в дзеркало,
подумати про власну смерть.
Тому нам потрібен ритуал,
те, що дозволяє живим рухатися далі,
поховавши секрети мертвих
назавжди.
Але секрети — цікава штука.
Вони вміють вибиратися на поверхню.
БОДКІН
Його рідні не будуть проти? Ми майже не знали Дарру.
Це не похорон, Сізерг. Це поминки.
Знати померлого необов'язково.
Обов'язково напитися за його душу.
Це весело. Я бував на поминках незнайомих людей.
Ніякої поваги до мертвих.
Я його вб'ю, падлюку.
Ні! Ти що, обдовбаний? Що ти в біса робиш?
Повернувся з Каліфорнії зі своїм айтішним...
- Якого біса? - ...і думаєш, що ти тут цар і бог?
Погляньте, що тут робиться!
Очам не вірю, Фінтане.
Тіло Дарри ще не охололо,
а ви вже тут, готуєтеся святкувати.
З ним усе гаразд?
Узагалі поваги не маєш?
Людина померла, а ви готуєте дешеву дискотеку.
Дарра дав дозвіл на фестиваль і підписав контракт.
На відміну від декого, він розумів наші наміри.
Об'єднати місто чимось позитивним.
Ти, шмаркля недороблена. Так би й вирвав тобі язика.
Спробуй. Я засуджу, що й дихати не зможеш.
Шеймусе, заспокойся.
Пішов ти, засранцю.
Бодкін змінюється, Шеймусе.
Майбутнє настане, подобається це тобі чи ні.
До роботи, не стійте. Швиденько!
Твоя правда, Ґілберте.
Такий хороший хлопець.
Що це коїться?
- Стільки метушні. - Ні.
Останній фестиваль Самайн скінчився катастрофою,
не кажучи вже про вандалізм і навмисне знищення майна.
Як голова комітету безпеки Самайну я припускала, що подкастери вислухають нас.
Краще послухаю скрегіт ножа по склу.
Щиро дякую. Я просто... Вибачте.
Дякую, що прийшли. Зробіть собі чаю.
Господи, яка ж вона голосна.
- Хто це? - Дві сестри Дарри, приїхали з Мейо.
Уся ферма тепер їхня. Хочуть продати за купу грошей.
Нам точно можна було приїжджати? Родина Дарри в скорботі.
Саме так.
І влаштовує триденне свято, щоб збадьоритися.
Крім того, там Борсук. Мені треба з ним поговорити.
Я сам поговорю з Шеймусом, гаразд? Ти його відлякаєш.
Може, він весь цей час жив абсолютно невинним життям.
Такі, як він, не змінюються. Сам подумай.
Мене збили. Машину Шона підпалили. Тепер «нещасний випадок» з Даррою.
- Думаєш, його вбили? - Не поспішаймо з висновками.
Наша робота — ставити питання, а не припускати навмання.
Добре.
- Співчуваємо втраті. - Дякую.
Ходімо!
Подобається грим? Це я сама робила.
- Ви власниця похоронного бюро? - Взагалі-то так.
Мері Донован, похоронне бюро «Донован і сини».
«Сини»?
Мої брати були бридливіші, ніж очікувалося.
А ви хто?
Дав. Цікаво, чи проводили розтин тіла Дарри?
Розтин роблять лише тоді, коли смерть підозріла,
а в Дарри цього не було.
- Спіткнувся, вдарився головою. - Звідки знаєте?
Кут падіння, глибина рани.
Височенний рівень алкоголю в крові.
Від імені сім'ї
я хочу подякувати вам за те, що прийшли віддати шану.
- Амінь. - Амінь.
Радуйся, Маріє, Господь з тобою.
Благословенна ти між жінками, і благословенний плід лона твого.
Свята Богородице, молися за нас, грішних,
нині і при смерті нашій.
Радуйся, Маріє, Господь з тобою.
Благословенна ти між жінками, і благословенний плід лона твого.
Свята Богородице, молися за нас, грішних,
- нині і при смерті нашій. - Радуйся, Маріє, Господь з тобою.
Благословенна ти між жінками. і благословенний плід лона твого.
Свята Богородице, молися за нас, грішних, нині і при смерті нашій.
Амінь.
Треба записати...
Яйце й тунець в одному сандвічі.
Дивно.
Сумний день.
Бідолашний Дарра.
Яке його друге ім'я?
Так я й думав.
Вам має бути соромно розкопувати горе чесних людей, як стерв'ятнику.
Я журналістка.
Хто б сумнівався.
Вам, городянам, весело приїжджати й витріщатися на нас.
Але наше життя — не привід для ваших розваг.
Мені ви здаєтеся цікавим.
У мене є для вас цікава історія.
Скажімо,
я працюю на британський уряд
і хочу донести
про витоки даних у системі охорони здоров'я.
Я розповідаю свою історію журналістці,
яка обіцяє мені анонімність,
але якимось чином того самого дня ця журналістка публікує статтю,
де вказує моє повне ім'я.
І моє життя перевертається з ніг на голову.
Можливо, мені доведеться вбити себе.
Через кричущу некомпетентність цієї журналістки.
Витріщайтеся обережно. Як знати, хто витріщиться у відповідь.
Смачні сосиски, до речі.
The Rolling Stones — найкращий гурт усіх часів.
Wild Horses. Подумати тільки. Wild Horses. Краще не буває.
- Paint It, Black - Та у них все чудове.
Я не знаю, нащо вони пишуть нові пісні.
Ти спокійний як на того, хто по вуха в боргах.
Зараз не час і не місце для...
Та я жартую. Не парся. Це вечірка.
Без розмов про гроші.
Про що це вона?
Ні про що.
То
ви були близькі з Даррою?
Ні, не дуже. За минулі роки у нас було кілька бізнес-угод.
Ясно, а він дружив з Малахієм?
З ким?
Малахій, той, що зник на Самайн.
Не знала його.
А ви? Що ви робили на Самайн?
- Здається, ніч була божевільна. - Не знаю. Я все пропустила.
Відвезла тієї ночі подругу Ґрету в Дублін, а як приїхала, усе вже скінчилося.
Ясно.
Добре. Піду між люди.
Може, щось вивідаю про Дарру й Малахія.
Я теж спробую щось знайти.
Добре.
Дідько.
Можу дати щось міцніше, якщо хочеш.
Домашня самогонка,
гарантовано змінить настрій.
На краще чи на гірше?
Самогонка добра. Роблю у ванні.
Якщо осліпну, настрій не покращиться.
Знайди собі випивку сама, якщо так боїшся.
- Бляха, чорт забирай. - Я ще формальдегід доливаю.
Додає смаку, якщо знаєш, про що я.
Ти...
Ох ти й легковірна.
Інша справа.
І чому красуні завжди такі примхливі?
Ось так.
Він був милий, як янгол, Дарра.
Жодного кривого слова.
Я місяцями намагалася звабити Дарру,
але він казав, що хоче зачекати до шлюбу,
тому я вийшла за Томмі.
З Томмі була протилежна проблема. Він, як кролик.
Дарра був дуже побожним,
але після відсутності вже не ходив до церкви.
Я думав, він не виїжджав з ферми.
Це було дуже давно.
Не знаєте, куди їздив?
Ви й самі знаєте,
як воно в житті буває.
То що, Една О'Шей?
Ти цікава, так?
Я чула й гірше.
Звісно.
Ти мені, я тобі.
Гаразд, ти перша.
Я обміняла Бодкін на Лондон.
Мале місто, великі мрії.
Закохалася, розлюбила.
Я більше люблю мертвих, а не живих, тож повернулася додому.
У Лондоні багато мертвих.
Так, але менше поминок.
Де знайомитися з людьми?
Зазвичай люди, які сприймають себе так серйозно, неприємні,
але в тебе це навіть мило.
Ти п'яна.
Так, для цього я й пила.
Тут міцність десь 90%.
Перейдемо до справи?
Я хо...
Перепрошую.
Деміене.
Тоді бувай.
Це клятий Борсук, Деміене.
Контрабандист, що зник і вважався мертвим, весь цей час жив у Бодкіні.
- Це буде щось. - Припини.
- Я ще не сказала тобі найкращого... - Серйозно. Припини. Дихай.
Не кажи мені дихати. Я завжди дихаю, бляха.
У них є ордер на обшук твоєї квартири.
Вони знайшли ноутбук Кртека.
У МВС вважають, що ти його вкрала.
Проти тебе розпочали офіційне розслідування.
Яка маячня. Я не крала. Він дав на зберігання.
- Стандартна процедура. - Ні. Це власність держави.
Хлопець злякався. Прийшов по допомогу. Що було робити?
Сказати мені, щоб тепер це не стало для мене шоком!
Деміене, ти ж знаєш, це маячня.
Вони карають мене за розголос.
Це вони злили його ім'я, трясця їм.
Гадаю, тобі треба додому.
Повертаєш мене додому?
Я знайшла тут історію, а ти хочеш, щоб я вдома захищалася
від безликих бюрократів, які невідомо чого збудилися?
Ні, нізащо.
Дав, усе серйозно.
Звісно, серйозно, тож ти маєш за мене поручитися.
Скажи, що я тобі тоді сказала.
Тобто вигородити?
Ти маєш мене захищати, Деміене.
Думаєш, з цим Борсуком буде історія?
На сто відсотків.
Тоді продовжуй. Я спробую тут розгребти.
Трясця.
Ви добре знали Дарру?
Мабуть, наскільки це було можливо.
Здається, він був хорошою людиною.
Так.
Хорошим другом.
Дуже мене виручав.
Був добрим до мого брата.
- Ваш брат живе поблизу... - Знаєте ту Дав?
- Що вас цікавить? - Вона дуже всіх дратує.
Так. Не буду сперечатися.
Сварлива, як стара баба.
Авжеж. Вона дуже енергійна.
Ясно.
Я б сказав інакше.
Перепрошую, я на хвилинку.
- Авжеж. - Може, принесете нам випити?
Я чув, що тим зниклим людям відрубали руки й ноги.
Зайдеш до мене потім? Покажу великий секрет.
Валіть звідси, ясно? Дебіли, жертви інцесту.
- Відвали. - Я з ними розмовляла.
Нічого вони не знають.
Ковбої в пошуках сексу.
Це ти й про себе?
Мене коні слухаються, мала.
Хоч раз спрацювало?
Іноді. Ти б здивувалася.
Оце вже точно.
Але не думай, що я з того бидла.
Я кращий за них. Я перспективний.
- У чому ж? - Місцеві навіть не уявляють.
Я вже пережив сиротинець.
Ніхто не знає, через що я пройшов. Я не один із них. Розумієш?
Власне, так.
Можемо заскочити на заднє сидіння і шукати разом?
Боже. Шоне!
Та я пожартував.
Ясно ж, що це був жарт. Можна й на переднє.
Дав, що ти робиш?
Свою роботу.
Поїхати з тобою?
Ні.
Розважаєшся?
Ще й як.
Не знала, скільки молока долити. Підійде?
Так, чай ідеальний.
Вмираю, так хочу чаю.
Перепрошую.
Привіт. Я Еммі. Я хотіла поговорити з вами про...
То цей ваш подкаст про Самайн, так?
Про ті зникнення?
Так, але й про місто.
Говоримо з людьми, а там куди історія поведе.
Успіхів, але тут вам ніхто нічого не скаже.
Клер, ти де? Щось чути від звуковиків?
Fleetwood Mac — стандартне лайно з хіт-парадів.
Твій музичний смак — лайно.
Їх треба змити в унітаз, де їм і місце.
Змий і себе після них. Брешеш, лайно собаче.
Ану. Потримай.
- Цього хочеш? - Ні, відвали.
- Вип'єте? - Стулися вже, дістав.
Ви милий чоловік.
Знаєте, стільки людей говорили про Дарру добрі слова.
Дякую.
Цікавий момент: він казав, що ніколи не виїжджав звідси,
але потім я чув про те, що він таки виїжджав?
Треба поговорити.
- На самоті. - Авжеж.
Вибач, що я був грубим.
Іноді це місто так бісить, що я забуваю, нащо повернувся.
Бодкін для тебе — культурний шок?
Ти нічого про мене не знаєш.
Привіт. Я Фінтан.
Вибач, що був придурком.
Ти класна й цікава, і я хочу з тобою поговорити.
Маю надію, ми зможемо повноцінно поговорити,
перш ніж ти зрозумієш, що я дуже сором'язливий.
Гарний поворот.
Перший закон технологій — інтерпретуй дані й адаптуйся.
Гарно вийшло.
У кожній сім'ї бувають злети і падіння,
але зрештою, ці люди — твоя плоть і кров.
- Не треба, щоб хтось погано про них думав. - Звісно.
Ми не хочемо засмучувати ні вас, ні вашу сестру, коли в сім'ї горе.
Найменше родина хоче, щоб Дарру пам'ятали за його помилки.
Так, звичайно.
Тепер уже немає сенсу на нього наїжджати.
Дякую.
Ми мало не згоріли від сорому, коли його посадили.
Потім він повертається з Малахієм.
Після цього все змінилося.
Авжеж. Дарра і Малахій познайомилися у в'язниці.
Так.
Я ніколи цього не розуміла.
Дарра його боготворив.
І був безутішний, коли Малахій зник.
Я намагалася його втішити, але він ніколи мене не слухав.
Проте все розказував Еліс.
Але я так його любила.
Звісно.
- Так. Я любила його. - Звичайно.
Узявся за гуж...
То що ти пам'ятаєш про Самайн?
Я...
бачив Безголового вершника.
Кого?
Це міфічний коваль, приречений вічно блукати землею.
У дитинстві ми бігали на озеро на Самайн.
Там буває Безголовий вершник.
І?
Можна я скажу чесно?
Мені тоді було 14 років,
і я нещодавно відкрив для себе галюциногенні гриби.
Я хотів похизуватися перед дівчиною, наївся грибів і опинився там.
І ти його бачив?
Так.
Я бачив величезне жахливе чудовисько, що вилазило з болота на Самайн.
- Ти все вигадуєш. - Ні.
Присягаюся.
Гарний краєвид.
Я бачу лише лайно.
Безкраї поля лайна.
Плюс кожна секунда тут —
це час, вкрадений у мого бідного хворого Моріса.
У нього рак.
Ви давно одружені?
Моріс — це мій кіт.
Ніхто цього не розуміє, так?
Як багато для нас значать коти.
У вас є кіт?
Аякже.
Двоє.
Якої вони породи?
Та вони, цей...
Вуличні, це їхній найточніший опис.
Я взяв їх із притулку.
Добра людина.
Дот сказала, що Дарра був безутішним, коли зник Малахій.
Вони, певно, дружили.
«Дружили»?
Ну, можна й так сказати.
Тобто?
Не гальмуйте.
Бідолашний Дарра явно грав за іншу команду.
Вони були разом?
Та яке там.
Малахій не мав почуттів до мого брата,
але користувався ситуацією. Малахій тримав Дарру на короткому повідку.
Змусив його здавати йому цю землю роками за безцінь.
Це розуміли всі, крім Дарри, того нашого йолопа.
Потім Малахій зник.
Натомість приїхав брат і переписав оренду на себе за тією ж ціною.
Він власноруч посадив собі на шию тих двох братів-нікчем.
У Малахія був брат?
Аякже.
Ви ж із ним розмовляли. Шеймус Ґаллахер.
Тоді диявол дав Вершнику гаряче вугілля в ріпі.
Тому на Гелловін вирізають гарбузи.
Диявол міг би дати й щось корисніше, наприклад, автомобіль.
І який він був?
- Хто? - Безголовий вершник.
Дуже великий.
Дуже страшний.
Лише сміливці могли дивитися на нього.
- Тобто ти, так? - Це палиця на два кінці.
Знаєш, я давно не згадував про ту ніч. Боже, я...
Думаю, тієї ночі сталася ще й аварія.
Де?
Я її не бачив.
Я лише чув пронизливий скрип, потім дуже сильний удар,
а тоді несамовитий крик біля Кейсмент-роуд.
Але коли я нарешті добіг туди, там не було жодної ознаки аварії.
Нічогісінько.
Але тоді я помітив Вершника,
вдалині, він виходив із заболоченого озера.
І що зробив Вершник?
Якщо чесно,
я не знаю.
Я втік.
Але лише з поважних і мужніх причин.
Такий сміливець.
Найсміливіший.
Так, Ґілберте,
такий хороший хлопець.
А потім чуєш, що в місті є айтішник, і уявляєш такого...
Такого...
Трохи крутішого за тебе.
- Ти зла. - Я просто інтерпретую дані.
- Чуєш, ти не бачила Дав? - Вона поїхала.
Куди?
Неймовірно, але вона не обговорювала зі мною свої плани.
Потримаєш?
Дякую.
Але слухай,
ти маєш це почути.
Фінтан щось бачив у ніч на Самайн.
Що саме?
Він почув автокатастрофу за містом і крик, а тоді
побачив, як міфічний коваль з ірландського фольклору вийшов з болота.
Запиши аудіо. Це додасть загального настрою.
Ти ж хотів фольклору.
Так. Напиши, якщо побачиш Дав.
- Усе добре? - Угу.
Я тут подумав. Може, змінимо обстановку?
Маєш спитати дозволу?
Ні.
Ходімо.
ФІОНА І ШЕЙМУС '99
ФІОНА
- Не переставай думати про завтра - Не думай про завтра
Не зупиняйся, скоро буде тут
Тут буде краще, ніж раніше
Учорашній день минув
Чекай.
Не переставай думати про завтра
Не переставай...
Спляча красуня.
- Не переставай... - Томмі!
Так, хлопці, не мені вам казати, як важливо захистити товар.
Так?
Здуріти, бляха.
Крутий скутер.
Ти не повіриш, що я дізналася.
Це ти не повіриш, що дізнався я.
- Шеймус і Малахій були братами? - Так.
Гаразд, але навіщо їм орендувати тут землю Дарри?
Узбережжя дуже складне для поліції.
Ідеальне місце для контрабандистів. Кажу тобі, ми щось знайшли.
Тобто Шеймус хотів одружитися з Фіоною?
Чистий Шекспір.
Двоє братів возять наркоту, б'ються за контроль над імперією.
Малахій краде наречену Шеймуса, тож Шеймус убиває їх обох.
Гаразд, а як же Тедді? Чому він зник?
Хто його знає. Може, три дні дрочив у лісі.
Підлітки огидні.
«Контрабандист вбиває родину».
Ціла історія.
Сланте.
Усе буде на 100% відновлюваним.
Вертикальна ферма, 250 добре оплачуваних робіт.
Ти мені наче продаєш. Я й так бачу, класно.
Я дуже цьому радію.
Серверний парк, який я будую, — лиш початок.
Розширимося у вітрові, геотермальні електростанції, житло, інфраструктуру.
Бодкін 2.0.
Бачу, тобі все цікаво.
Це ножі Тедді?
Так.
Ти фанат його робіт?
Певним чином.
Він був другом.
Хорошим.
- Був? - Ми з ним ніби як посварилися.
Дуже давно. Я хочу йому допомогти.
Навіщо тобі це?
Тієї ночі, коли він зник, я...
Мав зустрітися з ним, але кинув його заради дівчини.
Він був таким розумним хлопцем. Розумнішим за мене.
Веселим.
Але після зникнення на Самайн він змінився.
Став тихим
і моторошним.
Почуваєшся винним?
Я все думаю, що якби я тоді зустрівся з ним,
може, з ним усе було б добре.
Мені завжди було важко вписатися. Я той, з кого завжди кепкували.
Тому Шеймус назвав тебе засранцем?
Коли мені було десять років, я обісрався під час шкільної вистави.
Відтоді це моє прізвисько.
Це тобі Бодкін. Ми тут буквалісти.
Але не Тедді.
Він завжди був вірним.
Він, певно, цілу ніч чекав на мене.
Облиш. Що б ти зробив?
Усе те, що сталося тієї ночі,
було так давно.
Може, забудьмо й живімо далі?
Просто розважаймося, трясця?
Можна спробувати.
То що,
перейдемо до цього?
- До чого? - До розваг.
Дав, іди потанцюй!
Ні.
Танці — це слабкість.
Вибач, я й забув, що ти надто крута для танців.
Саме так. Ти чудово мене знаєш, Ґілберте.
Ти все ненавидиш.
Сланте.
Облиш. Ти ж маєш щось любити. Скажи, що ти любиш.
Віскі.
Віскі — це річ. Це не хобі.
Ну ж бо. Скажи, що ти любиш робити.
Ґілберте, твої слова — богохульство.
Віскі — хобі номер один для ірландців.
Що ти любиш робити, коли не працюєш?
Я пишу вірші.
Довгі романтичні епопеї,
де на першому плані хіть, бажання й розбиті серця.
Брешеш.
Не знаю, чи ти в курсі, Ґілберте,
але я трохи зараза.
Так, це я давно зрозумів.
От бачиш?
Ця версія тебе,
дикий Ґілберте, значно цікавіша, ніж той оптимістичний янкі, яким ти був.
Гадаю, від тебе це сприймається майже як комплімент, тому...
Пора нам забиратися звідси!
Чекай. Бери це.
На ловця і звір біжить.
Хто це?
Цей янкі винен мені гроші.
Нічого він не винен.
Він винен мені 8 000 євро.
Для тебе це великі гроші?
Слухай, рибко...
Мій ніс, божевільна ти суко.
Тікай, Ґілберте!
- Дав, чекай! - Не спиняйся!
Боже мій.
Вісім тисяч євро?
Знаю. Я можу пояснити.
- Ідіот клятий. - Я можу пояснити.
Знаю. Я цим не пишаюся, до твого відома.
- Ти тут лише дві хвилини. - Так.
Я вперше був у пабі і перебрав зайвого.
А потім я, мабуть, надто сильно втирався в довіру.
А на мене волав, щоб я не перла, як танк.
- А сам програв вісім тисяч... - Знаю.
- ...клятому хіпі. - Знаю. Дав...
Дав, я реально в біді.
Ясно? Я заставив свій дім.
Я позичив купу грошей,
щоб утримати компанію на плаву.
Деміен каже, ти створюєш хіти.
Ні, один хіт. У мене був один хіт, бляха.
І на мить мені здалося, що мене слухають усі, розумієш?
Тоді я й заснував компанію і вклав у неї всі свої гроші.
Але все, що було після цього,
злетіло десь так, як повітряна куля зі свинцю.
Отак...
Схоже, ніхто вже мене не слухає.
Дідько.
А якщо я — одноразове диво?
І справа не лише в кар'єрі.
Таке враження, наче все розвалюється.
Гроші, борги.
З дружиною
все погано.
Але я можу все виправити.
Ясно? Я повернуся туди, де мені місце.
Тільки треба, щоб це спрацювало.
Розумієш? Мені потрібна твоя допомога.
Я розумію.
Усі щось від тебе хочуть.
А ти просто намагаєшся робити своє. Розповісти довбану правду.
Вони не хочуть її чути. Як завжди.
І ти робиш усе, бляха...
все,
щоб довести свою роботу до кінця.
Хай які будуть наслідки.
Ми взагалі про одне й те ж говоримо?
Я розумію.
На вигляд смакота. Дякую.
А ви що будете сьогодні вранці?
Чай. Тільки чай.
Як ти можеш їсти?
Я почав пити по склянці води між кухлями «Ґіннеса»,
дуже допомагає.
Спробуй.
То який у нас план?
Повернутися в ліжко?
Спати вічність?
Нам треба на похорон Дарри.
Я хочу присвятити своє похмілля Даррі.
Він би сказав мені спати.
Так, але там буде Шеймус, тобі треба з ним поговорити.
Слухай, він мені подобається,
але якщо він справді Борсук, протистояти йому небезпечно, ні?
Шеймус — ключ.
Тобі ж потрібен хітовий подкаст. Якщо спіймаєш його, буде тобі подкаст.
Не хвилювалися за мене?
Бо я оце тільки прийшла.
Ґудзик пропустила.
Оскільки Бог вирішив покликати нашого брата Дарру з цього життя до себе,
ми віддаємо його тіло землі.
Бо ми є порох і до пороху вернемося.
Але Господь зробить наші смертні тіла
подібними до нього у славі.
Бо він воскрес, первісток воскрес із мертвих.
Передаємо нашого брата Дарру Господу.
- Іди. - Щоб Господь міг обійняти його з миром.
- І воскресити... - Нічого путнього не дається легко.
За нашого брата Дарру помолімося Господу Ісусу Христу,
який сказав: «Я є воскресіння і життя.
- Хто вірить у мене, житиме...» - Шеймусе, чекайте.
«Хто вірує, той не помре».
- Маєте хвилинку? - Для чого?
Може, хочете поговорити?
Поговорити?
Ну, знаєте... про Дарру.
Вас не захитує?
Тож хай він стане янголом на небі.
- Ми просимо Господа нашого Христа. - Амінь.
Вітаю.
Побачила, що ви тут стоїте, вирішила спитати,
може, ви передумали і зацікавилися нашою справою.
Ні.
Ходімо.
Вибачте.
Ви, мабуть, думаєте, що ми місцеві пліткарки,
але ми щиро хвилюємося.
Ми не хочемо, щоб історія повторилася.
Ви б зацікавилися, якби знали, що сталося з Шеймусом тієї ночі.
Вибач.
Ви про що?
Зі статуєю святого Шеймуса в гроті на Кейсмент-роуд.
Боже.
Це важливо.
На тому фестивалі Самайн у святого Шеймуса врізалася машина
і майже цілком його знищила.
Таке насильство — неприйнятне.
Ви сказали, автокатастрофа на Кейсмент-роуд?
Це я й намагалася вам донести!
Дав, чекай!
Фінтан чув автокатастрофу, тоді бачив, як хтось виходить з болота.
Може, Малахій? Фіона?
Тієї ночі там щось сталося.
Де ця дорога?
В Ірландії вважалося поганою прикметою,
коли рибалка вмів плавати.
Це не надто розумно.
І так, і ні.
Ні, може, спокушати долю неправильно,
а може, не було сенсу боротися з неминучим.
Дарра любив море.
Якось сказав, що хоче кремації, а прах щоб розвіяли над хвилями.
Його жахала думка про те, щоб опинитися в труні.
Та сестри все одно його поховали.
Усе те, що здається важливим, — дурня, так?
Не встигнеш опам'ятатися,
а ти в труні.
Ви втрачали когось із близьких?
Як і всі ми.
Для мене ударом стала хвороба моєї дружини.
Рак.
Це був жах.
А потім я взяв
найінтимніші і найважчі миті з найгіршого періоду подружнього життя
і поділився ними з усім світом.
Ні на мить не думаючи, наскільки це стане відомим.
І публічним.
Людям сподобалося.
« Справжнє кохання».
Усім, окрім моєї дружини.
Вона здолала рак.
Звісно, здолала.
Але ми ніяк не здолаємо те, що зробив я.
Люди роблять те, що мусять, щоб вижити.
Може, це й усе, що ви робили, — виживали.
А я навпаки.
Хотів забути це, залишити в минулому.
Кого...
кого...
ви втратили?
Бачу, ви, шановні, дуже цікавитеся моїм минулим.
Особливо Дав.
Знаєте...
Вона така з усіма.
Я хотів спитати, чи
ви
часом не знаєте, що вона випитує?
Вона...
думає, що у вас були стосунки з Фіоною,
і що Малахій був вашим братом.
Та ви що?
Ви знаєте, що з ними сталося?
Я не хотів...
Я знаю, чого ви хотіли.
Я любив ту жінку більше за життя.
Я бачив у її очах наших дітей. Я б для неї небо прихилив.
Малахій...
Малахій був моєю опорою.
І от одного дня вони просто зникли.
Куди зникли?
Іноді треба визнати, що на деякі питання
краще не відповідати.
Тож тримайтеся за свою любу дружину, Ґілберте,
бо є речі, гірші за смерть.
Зрештою, чистилище — ірландський винахід.
Пливи з миром, друже.
Дивися, Кейсмент-роуд — це тупик, що веде...
в болото?
Збільш.
На що це тобі схоже?
На машину?
Треба дзвонити Ґілберту.
Може, це просто камінь.
У формі машини?
Облиш.
Я нічого не бачу.
Двоє зниклих людей і таємнича автокатастрофа тієї ж ночі.
Думаєш, це не пов'язано?
Можливо.
Хтось із нас має зайти.
Гаразд.
Дав, холодно ж. Та й там, мабуть, нічого нема.
Це машина.
- Боже мій. - Ось тут. Я так і знала, бляха.
Щось дізнався від Шеймуса?
Він не той, ким ти його вважаєш.
Якщо він і був Борсуком, то тепер уже змінився.
Звичайний собі чоловік.
Дуже... сумний чоловік.
Може, цей подкаст не тільки про злочини?
Може, це історія про горе.
Про чоловіка, який втратив усіх близьких йому людей.
- Так? - Ого, так. Усім це так цікаво.
Люди захочуть це послухати.
По-моєму, звучить дуже цікаво.
Не можна тут лазити і витягати все з боліт.
Треба заповнити документи. Усі відійдіть на безпечну відстань.
- Назад. Ідіть додому. - Чия вона?
Я не знаю, чия вона.
Тут пусто.
Так, пусто. Нема на що дивитися. Ідіть додому, будь ласка.
- Варто було спробувати. - Мабуть.
- Щоб я здохла. - Господи.
Два тіла, замкнені разом, понад 20 років пролежали в болоті.
Поховані таємниці нарешті оживають.
Це мрія оповідача.
Але краще б ми їх не знаходили.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова