Я думав, що ці тіла — кінець моєї історії,
що це відповіді, яких я шукав.
ПОЛІЦІЯ
Але інколи
у мертвих є свої плани.
Так, виставу закінчено. Ідіть додому.
Сержанте, не хочете спитати мене...
- Дякую, Баррі, Катале. Додому. - Ви трохи запізнилися.
Це офіційне місце злочину. Усі йдіть додому!
- Ідіть. - Слухайте.
- Розходьтеся. - То ми розгадали таємницю?
Було б добре. Ми тут лише кілька днів.
Їх убив Шеймус.
Ні. Він казав, що не знає, що з ними сталося.
Бо вбивці завжди кажуть правду.
Ідіть негайно, інакше я вас заарештую.
Треба йти.
Де Шон? Був тут кілька хвилин тому.
- Я йому подзвоню. - Клятий Шон.
Скільки ти йому платиш? Його ніколи нема.
- Так, дуже зайнятий. - Я десь діла телефон.
- Мабуть, залишила в його машині. - Ось. Візьми мій.
- На. - Дякую.
- Це ваш Шон... - Автовідповідач.
Он мій телефон у машині Шона, біля дому Дарри.
І як ми туди потрапимо?
БОДКІН
Це тут?
Якщо вірити додатку.
Що це було?
Дивіться.
- Так! - Боже мій.
- Подивіться, кишки! - Оце її розмазало.
- Он машина Шона. - Яка гидота!
Шухер!
Вони про мене говорили?
Де ти був, бляха? Знову спізнився.
Я хотів тобі сказати.
Подкастери знайшли в болоті два тіла.
- Що? - Так, у багажнику машини.
Нащо ти даєш дітям пневматичну зброю?
Щоб...
Кажучи тобі позбутися чайок, я мав на увазі...
отруту чи щось таке.
Трясця.
Шли своїх посіпак додому.
Ви це бачили?
Наляканий погляд винної людини.
Радше шок
чи здивування.
Так, діти, ідіть. Валіть геть. Ви його чули. Марш.
- Ворушіться. - Ці штуки не віддамо.
Власне, віддайте мені зброю.
- Спершу спіймай! - Зброю сюди! Агов!
От же ж...
Віддайте, будь ласка!
Шухер! Тікаймо!
Дав.
Я бачила, як ті двоє в пабі давали Шону гроші.
Що б тут не коїлося, Ґілберте, твій подкаст — там на складі.
Тобі це треба.
Що в них тут?
Доведеться з'ясувати, чи не так?
Як гадаєш, що там?
Тут так моторошно.
Щось бачиш?
Обережно, Дав.
Якого...
Бляха!
Боже, Дав!
- Дав? Дав, ти ціла? - Дав?
- Ти мене чуєш? - Усе гаразд?
- Що ж нам робити? - Я ціла!
Усе нормально!
Зі мною все добре!
Краще не буває.
Боже мій.
Що?
Там щось
звивається.
Зніміть їх з мене!
Що це в біса таке?
Вугренята річкові.
Це вугри.
Малюки вугрів.
Та ви, курва, знущаєтеся.
Ви двоє, з машини.
Спускайтеся негайно.
Спускайтеся.
На підлогу.
Хутко.
Вибачте. Ви хто?
Це вони збили мене машиною.
Боже мій. Ви були в пабі.
- Ми з Інтерполу. - Брехня.
Злочини проти дикої природи й екології.
Дикої природи... Що?
Бодкін — осередок міжнародного каналу контрабанди вугрів.
- Вугрів? - Серйозно?
Так, вугрів.
Якщо ви завадите якійсь частині операції,
ми закриємо ваш подкаст і заарештуємо вас усіх.
Вибачте. Ви збили мене машиною через вугрів?
Ви раптово вискочили.
Не лізьте до цього складу.
І найголовніше: тримайтеся подалі від Шеймуса Ґаллахера. Зрозуміло?
Боже. Контрабанда вугрів — найбільша незаконна торгівля тваринами.
Вугри під загрозою знищення, але делікатес у всьому світі.
- Особливо в Японії. Ціни ростуть. - Так, унаґі.
Такі цінні, що влізли міжнародні банди.
Не дивно, що втрутився Інтерпол.
Вони нікого не заарештують без допомоги місцевих.
- Інтерполці — безпомічні. - Вугри дуже цікаві.
Боже.
Ґілберте, це чудово.
Шеймус убив свого брата і дівчину 25 років тому.
А попадеться за міжнародну контрабанду вугрів.
Ти ж хотів історію. Це знесе людям голови.
Але Інтерпол заарештує нас, якщо не відступимося.
- До біса Інтерпол. - Чи варто ризикувати собою?
Ґілберте, тобі ж ніби потрібен хіт.
- То ось він. - Який хіт, якщо ми сядемо?
- Ґілберте, тобі треба... - Слухайте, це мій подкаст.
Правила пишу я.
Ми будемо виконувати накази і триматися подалі від Шеймуса.
На цьому все. Ясно?
На цьому все.
ПОКАЗИ СВІДКА СЕСТРА МЕРІ МАКДОНА
ДОРОЖНІЙ БОУЛІНГ
Так?
Ґілберте?
Я зізнаюся перед Богом,
що я згрішив у своїх думках, словах і вчинках,
у тому, що я зробив, і в тому, чого не зробив.
- Хто... Що? - Ґілберт хоче зустрітися за 20 хвилин.
Дав?
Гаразд. Так. Я...
Я прийду.
Місіс О'Шей?
Це за те, що твоя подруга зробила зі мною.
Будь ласка. Можна поговорити?
- У мене немає. - Час платити.
Кажіть швидко.
Деміене. Що відбувається?
Історія вийшла з-під контролю. Передзвони мені.
Усе гаразд?
- Де Ґілберт? - Доїдає сніданок.
Шон віддав мій телефон.
- Де він, трясця? - Дивно. Раніше був тут.
Тоді що, як ми з тобою владнаємо все самі?
Тобто вистежимо Шеймуса?
Ти казала, що хочеш робити те, що я.
Ось твій шанс.
Хочеш бути Еммі?
Чи хочеш бути Сізерг?
Вилазь, вилупку. Хутко. Вилазь.
Невеликий анонс майбутнього.
У тебе є доба, щоб знайти мої гроші,
або наступного разу ця поїздка закінчиться інакше.
Я думав, ти хіпі. А як же мир і любов?
Миру, любові
і сплати твоїх довбаних боргів!
Чорт.
Про що ти думаєш?
Нам треба довести, що Шеймус убив Малахія й Фіону.
Поговорити зі знайомими Малахія, але обережно, бо Інтерпол.
- Так? - Так.
Завжди є інший кут зору.
Так, це Малахій і Шеймус.
І?
На кого тобі схоже?
Здуріти. Це сержант Павер.
Бінго.
Доброго ранку.
- Господи. - Підпишете нашу петицію?
Комітет безпеки Самайну вважає, що фестиваль
недоречний, два тіла в болоті. Зайвий клопіт!
Зараза.
Мені нічого вам сказати.
Шеймус Ґаллахер не лише сумнозвісний злочинець, що живе в Бодкіні
під вигаданим ім'ям,
він також тісно пов'язаний з Фіоною й Малахієм.
Гадаю, ви це вже знали.
Ви знали Малахія.
Ви знали Шеймуса.
Хтозна, що ще ви приховуєте.
Корчиш із себе справжню Агату Крісті?
Шеймус дізнався, що Малахій спить з його дівчиною.
Думаю, він убив їх обох.
І ще думаю, до цього причетні ви.
Маячня. Це вигадки.
Але ми скажемо це в подкасті.
Якщо ви нас не виправите.
Ніякого роману не було.
Малахія й Фіону вбили брати Макардли.
Брати Макардли? Якого біса вони б робили в Бодкіні?
Контрабандисти збиралися тут поколіннями. У тунелях і схованках Західного Корку.
- Хто такі брати Макардли? - Гангстери.
Жорстокі люди з півночі. Дуже жорстокі.
Того вечора я бачив Макардлів у місті.
Потім Фіона й Малахій зникли.
Неважко було додати два і два.
- Чому ви їх не заарештували? - Боже.
Сама арештовуй тих психів.
Годі вже цієї дурні з подкастом,
раджу триматися подалі.
А Тедді?
Чому він зник тієї ночі? Він якось причетний?
Мій Тедді й та ніч ніяк не пов'язані.
Він пішов зустрітися з тим козлом Фінтаном Макгерком.
Що б не сталося з Тедді, винен Фінтан, дурепо.
Чому ти дала йому так говорити до тебе?
Він...
Я ненавмисно.
Сізерг, ти в курсі, що все, що ти кажеш, схоже на вибачення?
Павер бреше.
Звідки ти знаєш?
Усе надто легко.
Гангстери з півночі приїхали в Бодкін і вбили Фіону з Малахієм?
А тоді з'являється Шеймус і переймає бізнес? Ні.
Я не вірю.
Павер вигороджує Шеймуса.
Якби поєднати Шеймуса з машиною в болоті...
Машину забрали на штрафмайданчик. Я спробую дізнатися куди.
Я скажу вам, де машина.
За 20 євро.
Заплати дівчині.
Спробуй з'ясувати, де той ідіот Шон.
Наш засіб пересування.
Заради Бога, допоможіть нам.
Привіт. Це Ембер. Залиште повідомлення.
Привіт, це я.
Просто хотів сказати, що все добре.
Тут усе цікавіше й цікавіше.
Шкода, що ти зараз не тут. Мені дуже потрібна твоя порада.
Хай там як...
Просто...
Та нічого.
Проблеми з жінкою?
Привіт.
Ти щойно намагався сказати їй,
що відчуваєш?
Слухай, я справді трохи зайнятий,
і я просто... Мені зараз треба побути самому.
- Тому, будь ласка... - Добре.
Так.
Добре, Ґілберте Павере.
Так. Дякую.
Тобі треба потанцювати.
Що?
Танцюй!
Відпусти все! Ходімо!
Ось так.
Коли ти востаннє танцював зі своєю жінкою?
Я не пам'ятаю.
Так.
Наступного разу, коли побачиш її, перше, що зроби, —
увімкни музику й рухайся.
Нагадай їй, що ти живий.
Добре.
Я попрошу про послугу.
Це стосовно тіл?
Я чув про твій борг тим клятим хіпі, щоб їх підняло та гепнуло.
Я можу тобі допомогти.
- Серйозно? - Вісім тисяч, так?
Можемо це владнати.
Але чому?
А ти пообіцяй, що не згадуватимеш мене у своєму подкасті.
Я хочу, щоб про те,
що я сказав на човні, забули, Ґілберте. Я просто хочу забути.
Тобі по кишені отак просто дати мені 8 000 євро?
На світі є багато важливих речей,
але гроші — не одна з них.
Обіцяєш мені?
Даси мені спокій?
Так.
Обіцяю.
Молодець.
Боже. Їдьмо, приведемо тебе в порядок.
ПОДЗВОНИ МЕНІ. ДЕМІЕНЕ? ДЕМІЕНЕ!
???
Дивись уперед, Шоне.
І сьогодні не тікати, чув?
Ти маєш бути на місці, а не зникати.
Добре, босе.
Це абсурд, що Фінтан якось пов'язаний зі зникненням Тедді.
Він не такий.
А який він?
Ну, він...
Ти його трахнула, так?
Це не...
має значення.
Так, повторюй собі це.
Ходімо, Сізерг.
Ну?
- Що ну? - Ти щось дізналася від Фінтана?
Ні.
То нащо ти його трахала?
- Усе було не так. - Не як?
Не як угода. Він дійсно мені подобається.
Ти ж розумієш, що жінок на цій роботі вдвічі важче сприймати серйозно?
- Так. - Будь професіоналкою.
У містечках люди пліткують,
тож необачне трахання якогось ботана з «Теслою» ускладнює роботу.
І що ти пропонуєш? Вдертися?
Маєш кращу ідею?
Та ти знущаєшся. Ти тільки це й робиш?
Сізерг, ти вдерлася в бібліотеку і на незаконний склад вугрів.
І вкрала теку в Павера.
А тепер спиш із підозрюваним.
Але, звісно,
падлюка тут я.
Це справді дорога до банку?
Ні, я маю заїхати в одне місце, перш ніж дістанемо гроші.
Певно, добре думати про щось інше після вчорашньої трагедії.
Ті тіла.
- Чортові вівці! - Ходімо, Шепе.
Вставай, Шепе.
От молодець.
То скажи мені...
у нього гарний і великий гаманець?
Шоне, що ти, в дідька, мелеш?
Так, звісно, у мене нема
серверного парку чи...
Але в мене яскраве майбутнє. У мене є плани.
Я тебе розумію.
Я справді тебе розумію.
То чого ж ти бігаєш за нею, як прив'язана?
Я думав, між нами щось є. Ми пробилися вгору з низів.
Шоне, я...
Ми з тобою не...
Це не те, про що ти думаєш.
Ви, міські суки, усі однакові.
Тільки про себе й думаєте. Відійди від машини. У мене важлива зустріч.
Ми платимо, щоб ти возив нас.
То попроси містера Мікрочіпа прислати вам гелікоптер.
Шоне.
Серйозно, що...
Бісів Шон.
- Вам допомогти? - Так. Добрий день.
Ви саме той, кого я шукала.
Я хотіла поговорити з вами про подкаст.
Що ж, я маю певне розуміння того, що відбувається в місті.
- Звісно. - Так.
У мене й самого...
Я й сам веду подкаст про футбол.
Досить цікавий. Ми дуже багато аналізуємо...
Правда? Боже. Як цікаво.
Так.
Розкажіть про нього.
Ну, це гарний вид спорту.
Як я кажу в кінці кожної серії:
«Усе, що вам треба знати про життя, ви знайдете в 90 хвилинах футболу».
Боже. Ох він і зануда.
Дивися, що я знайшла в бардачку.
Хрест Бригіти.
Як на ножах Тедді.
А де Шон?
Поїхав.
Трясця твоїй матері, Сізерг.
Краще б ти Шона трахнула. Принаймні тоді він не тікав би.
- Нащо тобі це все? - Перепрошую?
Я ж бачу годинник у тебе на руці. У тебе є вибір.
Бути журналісткою дуже важко.
Платять мало, і навіть якщо ти крута, влада затикає рота.
Я просто...
Хочу робити щось справжнє, важливе. Я не знаю.
Тато не може знайти тобі гарну, добре оплачувану роботу?
- Власне, він знайшов. - І?
- Не склалося. - Ти там теж не того трахнула?
Дав, іди ти в сраку, будь ласка.
Оце справжня ти.
Що ти про це думаєш?
Мабуть, належав Тедді.
Я згодна.
Павер вигороджує Шеймуса, і Тедді теж якимось боком причетний.
Може, Тедді все бачив, і Павер кілька днів його переховував.
Я згодна.
Доведемо, що хрест Тедді — буде важіль, щоб Павер розказав нам, хто власник авто.
Він не хоче причетності сина.
Тедді навряд чи щось визнає.
Що там Павер казав про зустріч Тедді з Фінтаном тієї ночі?
Фінтан казав, вони дружили, але посварилися після Самайна.
Змусиш його поговорити з Тедді?
Так.
Що ми тут робимо?
У мене тут деякі справи.
Скоро буду.
Але...
Добре.
Чорт.
Бляха!
Ми з консорціуму японських покупців морепродуктів.
Який втратив постачальника і шукає нового.
Щось ви не схожі на японців.
Сторона, яку ми представляємо,
наполягає на конфіденційності.
Якудза.
Що вам треба?
Вугри.
Ви знаєте, що вугри — одна з найбільших таємниць природи?
Знаєте, ми побували на Місяці. Розділили атом.
Але ми й гадки, бляха, не маємо, як розмножуються вугри.
Вони можуть жити в морі, річках, ставках, навіть у канавах.
І якщо захочуть, можуть звиватися по землі.
А живуть вони понад 100 років.
Отже, вугри — це суцільна загадка.
А загадка — це магія.
Сподіваюся, ми...
ніколи не взнаємо, як трахаються вугри.
Який жорстокий і банальний світ, де ми знаємо правду про все.
Є питання,
на які не треба відповідати.
Ми продаємо камбалу, палтусів, трохи кефалі,
але не вугрів.
Бо...
продавати вугрів заборонено.
Даємо тисячу двісті за кілограм.
Скільки кілограмів?
Усе, що у вас є.
- 1 500. - 1 400.
1 450.
По руках.
Ми зв'яжемося.
Тисяча чотириста п'ятдесят?
Удвічі більше, ніж дають іспанці! Щоб я здох! Ми озолотимося.
І...
- Поговорімо про мою винагороду... - Стулися. Де ти їх надибав?
Це вони мене знайшли.
Чули про мене.
Дізнайся про них усе. Чи можна мати справу.
Я взнавав. Вони надійні.
Ти що, це ж 1 450, бляха.
І можна попрощатися з тими тупими іспанцями, Пабло й Гектором.
Бісові 50.
Щось не так?
Ішіас.
Так.
Ішіас.
Моя мати робила від цього домашню мазь.
Боже. Смерділа мокрими псами.
Ну що, як пройшла твоя ділова зустріч?
Пара туристів, хотіли орендувати мій човен на Самайн.
З гавані чудово видно багаття.
Тобі треба до лікаря?
Ні.
І так мине.
- Точно? - Так.
Час їхати в банк, правда?
Щось таке.
Скільки в тебе є?
І близько не вистачить.
Мені треба більше колонок, Клер.
Щоб було гучно. Я хочу, щоб тремтіла вся довбана низина.
Я передзвоню.
Приємний сюрприз.
Я поруч проходила.
- Чесно? - Ні.
Я хотів подзвонити, але намагався вдавати крутого.
Ясно.
Я багато думала про те, що ти сказав того вечора,
про фестиваль.
Здуріти, ми були за крок до розуміння, що сталося.
Бодкін 2.0. Минуле минуло, правда? І ми...
Ми знайшли це біля того місця, де були скинуті тіла.
І що?
І це належало Тедді.
Може бути пов'язано з тілами і тим, що сталося з Тедді тієї ночі.
Ми нарешті знаємо, що сталося, але...
не знаємо чому.
Уяви, якби ми з'ясували правду.
- Чудовий подкаст. - Чудовий фестиваль.
Якщо розкрити таємницю до Самайна, питання відпадуть.
Фестиваль може стати початком
для тебе й Бодкіна.
Бодкіна 2.0.
Усі ці нападки на тебе,
на плани, на фестиваль — усе може зникнути.
КОМІТЕТ БЕЗПЕКИ САМАЙНУ СКАЖИ НІ САМАЙНУ
Що ти пропонуєш?
Тобі слід віднести це до Тедді.
Щоб що?
Вибачся, загладь провину, глянь, чи не викличе спогадів.
Я не вибачатимуся за те, що зробив у підлітковому віці.
- Це все в минулому. - Не в минулому.
З Тедді щось сталося, і якщо він побачить це й згадає,
ми розкриємо два вбивства.
І,
може, допоможемо Тедді знайти спокій.
Більше ніяких засранців.
Кажіть швидко.
- Фінтан згоден поговорити з Тедді. - Добре. Ти маєш записати їхню розмову.
Для подкасту?
Ні. Важіль проти Павера.
Ні, не можу. Це неправильно.
Коли мені було 12, мама повела мене гуляти.
Кинула мене в монастирі, і більше я її не бачила.
Мені ніхто нічого не давав.
Я мусила викарбувати собі життя
з довбаного каменю своїми власними пальцями.
Тож якщо хочеш чогось досягти, Еммі,
якщо хочеш бути, як я,
відрощуй зуби, бляха.
Але не використовуючи людську травму.
Усі історії — про чиюсь травму.
Давай.
Ми тут завдяки тобі, Еммі.
Доведи почате до кінця.
Привіт.
Еммі сказала, ти не проти відвезти нас у місто.
Авжеж.
Настав час Сізерг.
Не хочу про це говорити.
Ми були друзями, Тедді.
Найкращими.
Ти шпурнув у мене гноєм, втік з Шиван і Майклом.
Сказав мені відвалити.
Я був мерзотником.
Може, й досі є.
Я просто хотів...
Не знаю.
Тусуватися з крутими.
Вразити їх.
Підставивши мене?
Так.
Ти вже рік як знову в місті.
Чого прийшов зараз?
Самайн.
Багато спогадів.
Якщо цікаво, та ніч була відстійною.
Шиван дала мені гриби, які купила в кочовиків.
Втекла з іншими, кинула мене, обдовбаного.
Я, бляха, насрав у штани прямо там, у лісі.
- Серйозно? - Серйозно.
Довелося йти два кілометри додому й смердіти.
Чого ти вічно обсираєшся?
Тедді, мені реально дуже шкода.
Вибач, що не прийшов. Вибач за те, що з тобою сталося тієї ночі.
Пішло воно.
Тема закрита.
Але ж ні. Ми досі не знаємо, що з тобою сталося.
Я подумав, якщо я можу допомогти тобі згадати, що сталося...
Еммі знайшла це.
Може, це ключ до того, що з тобою сталося.
Упізнаєш?
Це твій?
Ну, позначка ж моя.
Мій дарунок тату на день народження.
Мені було одинадцять.
Він вдав, що це найкращий подарунок.
Возив у авто.
«Для захисту», — казав він.
«Буду відлякувати лиходіїв».
Тоді все було інакше.
Дав, Тедді віддав ніж Паверу.
Тобто машина в болоті належить Паверу.
Машина Павера, а не Шеймуса?
Мабуть, то Павер вийшов з болота.
Мені треба послухати запис.
Нащо? Я розповіла тобі все важливе.
Бо я хочу почути це сама.
Ні.
- Дай сюди. - Припини.
- Еммі, дай мені цю штуку! - Дав, стій! Ні!
Дав, злізь із мене!
Дав!
Ні!
Чого ти вічно обсираєшся?
Мені реально дуже шкода.
Вибач, що не прийшов. Вибач за те, що з тобою сталося тієї ночі.
Пішло воно. Тема закрита.
Але ж ні.
Ти нас записала.
- Я поясню. - Ми досі не знаємо, що з тобою сталося.
- Це не... - Не треба.
Фінтане!
Фінтане, прошу. Це не... Це не те...
Боже, Сізерг.
Це вже друга тачка, яку ми втратили.
Та що з тобою не так, суко?
Ти — кляте чудовисько.
Ох, серденько.
Просто кажу правду.
Пішла в сраку!
Так.
Дай мені хвилинку.
Низина?
Ну от.
Вісім тисяч, так?
Де ти це взяв?
У підприємця завжди є заначка на чорний день.
У мого батька ніколи не було ні копійки.
А якщо й були, він їх пропивав.
«Який сенс», — казав він.
«У тебе їх усе одно заберуть.
Краще інвестувати в кухоль пива».
Він склеїв ласти в мої 15 років,
а я пообіцяв собі, що ніколи не буду бідним.
Дбатиму про Малахія.
Буду справжнім мужиком.
Еммі.
Ну ж бо, Еммі.
Еммі.
Хай так.
Ось один, і, здається, позаду є ще.
Чудово. Гарний і свіжий.
- Вітаю. Можна мені два? - Звісно, так.
Як ти, Френку?
Як пройшов день?
Ти щось мені приніс?
Тут усе.
А тепер відчепися від чоловіка. Ясно?
Тут не все.
Заплати ще відсотки.
Та я жартую. Пензлюй.
Жартуєш?
Було не смішно.
Шеймусе.
Ось 20 відсотків!
Сорок.
Шістдесят.
Вісімдесят.
Сто.
Вистачить тобі відсотків?
Якщо я ще раз муситиму сюди повернутися,
то приб'ю степлером стільки бабла до твоїх яєць,
що ти сцятимеш купюрами зі своєї обвислої цюцюрки.
Зрозумів мене?
Шкода, що ти став свідком цього.
Ні. Це було...
Усе нормально.
У мене були проблеми з гнівом.
Он як?
Дивний видався день.
І не кажи.
Як вони виглядали?
Хто?
Фіона й Малахій. Типу,
їх туди запхнули чи вони були зв'язані?
Було схоже, що їм було боляче?
Хочеш їх побачити?
Таємничий чоловік знову тут.
Чорт, Дав. Знаю, я просив не чіпати Шеймуса...
Забудь. Машина в болоті належала Паверу.
Що? Звідки ти це знаєш?
Довго розповідати.
- Я знав, що це був не Шеймус. - Не кажи Шеймусу про Павера.
Вони можуть бути заодно. Треба розібратися.
- Так. - Ні слова, трясця.
Ти в порядку?
Я хочу дещо попросити, заради подкасту.
Батарейки закінчилися.
Що це з нею?
Її попустить.
Про що попросити?
ЛІМУЗИН НА ЗАМОВЛЕННЯ ПОПЕРЕДНІЙ ЗАПИС
Не чекала побачити тебе тут.
Я не те... щоб не думала про тебе.
І вирішила спокусити мене червоним вином?
Після тієї самогонки краще пити повільніше.
Як тут гарно.
Я очікувала інакшого.
У більшості закладів задуха
й похмуро.
Похоронне бюро може бути гарним.
Я б запросила нагору, але там не прибрано.
Сідай. Я принесу келихи.
ПОХОРОННЕ БЮРО «ДОНОВАН І СИНИ» НЕ ПАРКУВАТИСЯ — ЦІЛОДОБОВО
Покваптеся.
Малахій.
Дивися.
Поглянь сюди.
Шість пальців.
Він ненавидів той довбаний палець.
У дитинстві
він заплатив мені, щоб я його відрубав.
Мама застукала мене, коли я піднімав сокирку для м'яса.
Її більше хвилювала
кров на килимі.
Я колись...
Я робив те, чим не пишаюся, Ґілберте.
Я крав не в тих людей.
Поглянь на нього.
Малахія мучили?
Його катували?
Розбивали коліна?
Її ґвалтували?
Це було швидко?
Чи вони тягнули час?
«Зникли».
Вони сказали: «Зникли».
Я з усіх сил уявляв, що вони втекли разом. Так.
В Австралію. Канаду. У Коста-Рику.
П'ють, сміються.
А довкола них — діти.
І що вони щовечора з мене сміються.
І я так лютував, бляха.
Що вони сміються з тупого старого дурня.
Лютувати було легше,
але я знав.
У глибині душі
я знав правду.
Макардли забрали в мене все.
Це все я винен.
Ти була актрисою?
В іншому житті.
А тепер працюєш з трупами.
Люди тут добріші.
З тобою весело.
Весело і все?
Завжди дзвонить на найцікавішому.
- Чорт. Вибач. - Я не заважатиму.
Деміене, перш ніж щось казати, знай: ця історія — бомба.
Маю на увазі,
для першої шпальти, потягне на премію.
Дав, підписано наказ про екстрадицію.
Тебе привезуть додому й висунуть звинувачення.
Усе скінчено.
Пробач.
Вибач, Шеймусе. Нам треба йти.
Виявляється, смерть така ж складна, як і саме життя.
У ній є свої повороти, сюрпризи й рішення.
Іноді ти думаєш, що знайшов відповіді.
Щось не так?
Фіона носила знімні протези. Їй ще в школі вибили передні зуби.
Але все, що ти знаходиш, — це нові питання.
Я гадки не маю, хто це.
Але це не Фіона, дідько.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова