Abans pensava que la veritat era un raig de llum brillant, una resposta,
però el temps a Bodkin em va ensenyar que és com la llum
a través d'un prisma.
Té colors i punts de vista diferents.
És un misteri enrevessat.
No és la Fiona.
Això què vol dir?
Doncs que no és la Fiona, hòstia.
Seamus!
On vas?
He passat vint anys al purgatori.
Aquesta nit, per fi,
obtindré respostes.
On anem?
A veure el Rei.
CAFETERIA GRACELAND
SOC AMB EL SEAMUS. EL COS NO ÉS DE LA FIONA.
NO ÉS LA FIONA!
Perdona.
Que em sents? Hola?
El servei és terrible.
Ningú ve aquí pel servei, creu-me.
No soc supersticiós.
Però que em pengin si no tinc al davant el fantasma del puto Teixó.
L'últim cop que et vaig veure,
vaig prometre que t'escorxaria.
Espera.
No perdem els estreps, Ed.
Em pensava que l'havies dinyat.
D'acord.
Jackie McFadden.
Ara em dic Seamus.
Seamus Gallagher.
Seamus?
M'hi hauré d'acostumar.
Qui és aquest?
Res, és un amic.
El Gilbert.
Hola.
Necessito una cosa de tu.
Però no em preguntis per què.
Zero sorpreses.
He de parlar amb els McArdle.
Per què collons ho vols fer?
T'acabo de dir que no em preguntis per què.
No s'han estovat amb el temps.
Estic desesperat.
No.
He deixat aquella vida enrere. Ara tinc un negoci legal.
I com et va el negoci?
No ha de ser fàcil portar aquest lloc.
Ja saps que l'Elvis no atrau tanta gent com abans.
A tothom li agrada l'Elvis.
Sí, és clar.
Escolta, jo faig pòdcasts, d'acord?
Soc famós.
Arribo a molta gent, a centenars de milers de persones.
A milions.
És publicitat gratuïta. Això podria ser un lloc per visitar.
Als turistes estatunidencs els encantaria
si sabessin que existeix.
Molt bé.
No et puc obligar a viure si no vols.
En fi, els McArdle
no semblen
bona gent.
Em vaig criar en una granja del nord.
Una zona conflictiva.
Eren uns altres temps: grans perills, però recompenses collonudes.
El Malachy i jo cavàvem túnels sota el cobert boví
per creuar la frontera.
Movíem tot el que es venia. Benzina, drogues, armes...
Paper de vàter.
Els germans McArdle feien el mateix. Cadascú tenia el seu territori.
Però un dia vaig saber que els arribava una gran mercaderia.
Semtex.
Valia una fortuna.
Què és el Semtex?
Un explosiu plàstic.
Vaig parlar amb un paio que va parlar amb...
El Jon-Joe, el Desi i l'Oisín McArdle van acabar a la presó de Long Kesh.
El Malachy i jo els vam deixar sense res.
Els vau robar els explosius?
Sense els McArdle, ens vam expandir.
El Malachy es va establir a Bodkin.
Li arribaven les mercaderies en vaixell i jo les portava al nord.
La cosa ens anava molt bé.
Fins al Divendres Sant.
Els acords de Divendres Sant?
Va arribar la suposada pau.
Molta gent va sortir de la presó.
Jo era a casa, fregint un ou.
De sobte: "Bum!"
L'Oisín McArdle entra per la porta apuntant-me amb una pistola
i cridant tot el que em pensava fer.
Li vaig partir el coll amb una paella de ferro.
Sí.
El Semtex era una cosa, però això no m'ho perdonarien mai.
Vaig trucar al Malachy per dir-li
que fugís amb la Fiona.
Vaig cremar la granja i vaig conduir com un llamp fins a Bodkin.
Però...
Era massa tard.
Ja no hi eren.
Si algú sap què li va passar a la Fiona,
han de ser aquests malparits.
Els McArdle. El Teixó.
Dècades de rivalitat entre dues bandes criminals.
Dos cossos, perduts durant vint anys,
apareixen al maleter del cotxe d'un policia.
Un llarg viatge nocturn cap al passat fosc del Seamus.
Ostres, és boníssim.
He de mirar com encaixar-ho tot.
A veure.
Apunt personal: imatgeria.
Un cub de Rubik? Un prisma? Alguna cosa que ajudi a resoldre...
És ella.
La Brónagh McArdle.
EL TEU TORN
És una filla de puta.
Aquesta és una dels aterridors McArdle?
Però si és una velleta.
Era la dona del Jon-Joe McArdle, un psicòpata absolut,
i fins i tot ell li tenia por.
Espera.
Segur que és una bona idea entrar-hi de sobte amb una pistola?
Sí, tens raó.
Hi hauries d'anar tu.
- A veure, això... - Hi entres i la distreus.
L'agafaré desprevinguda per darrere.
Au va, Seamus! Sents el que estàs dient?
Només fa por
si hi penses.
Hola, maco.
Si que ets matiner.
És una bona hora per comprar un record.
Ostres, quina botiga més bonica.
Tot està fet a mà per artesans locals.
Com van les vacances?
De fet, he vingut per feina.
Tinc un pòdcast.
Què dius?
M'encanten els pòdcasts, sobretot els de crim real.
- Ah, sí? - I tant.
Com el d'aquell que va fundar una secta
i va obligar la gent a casar-se i suïcidar-se.
El coneixes?
La veritat és que no, Brónagh.
Potser és culpa de l'edat, però no recordo
haver-te dit el meu nom.
No seria la primera vegada que trec sang d'aquest terra.
Parla.
Què coi veuen els meus ulls?
- Seamus. - No he pogut entrar per darrere.
Ara et dius Seamus?
Aparta l'arma, Brónagh.
No sabia que els fantasmes s'engreixaven,
però resulta que tinc al davant un fantasma gras i fastigós.
Agafa-li l'arma, Gilbert.
I si em dispara?
No ho farà.
O potser sí.
Si ho trenques, ho pagues.
Avui no estic d'humor, Brónagh.
No me l'apuntis a mi, sinó a ella.
Què li va passar a la Fiona?
Qui collons és la Fiona?
On la vau enterrar?
A Bodkin?
De qui és el cadàver del cotxe?
Que no m'escoltes, Jackie?
No conec cap puta Fiona.
On cony és Bodkin?
No em menteixis.
No té cap sentit.
M'alegro de tornar-te a veure, Jackie.
Et trobem a faltar.
Merda.
Com et deia,
la botiga és molt bonica.
M'acaba de visitar un vell amic.
Aviat arribarem a Bodkin.
Ja no importa.
He de fugir de Bodkin.
Fugir? Per què?
Saben on soc.
Però no pots... Vull dir que és casa teva.
Aquella nit, el Power va veure els McArdle.
- Seamus... - Si ells no van matar el Malachy,
qui ho va fer?
On és la Fiona?
I si és viva?
Què hi ha en aquell arbre?
Ara torno.
Sobre el Power, el cotxe i els cossos.
- No és això. - Què dius del Power?
No li havies de dir que el cotxe era del Power.
Collons, Gilbert!
El cos del Malachy era dins el cotxe del Power?
Merda.
Ho sabies?
- Que malparit. - Seamus.
- El mataré. - Seamus!
El mataré!
- Va darrere del Power. - Abans l'haurà de trobar.
És a l'hospital Killamore per un atac de cor.
Un atac de cor?
- Potser em vaig excedir. - Ai, mare! Què vas fer?
Ets difícil de trobar, Power.
M'he retrobat amb uns vells amics, els McArdle.
Diuen que no saben res de la Fiona i el Malachy.
Té sentit.
Ara resulta que el cotxe de la llacuna era teu.
Això vol dir que m'has mentit
durant vint anys, hòstia.
- Seamus... - Calla!
M'has de dir alguna cosa?
El Malachy em va venir a veure.
Deia que els McArdle els volien fer mal.
Jo els havia d'ajudar a escapar-se, però la Fiona no va aparèixer.
No la vaig trobar enlloc i vaig tornar a casa.
El cotxe i el Malachy havien desaparegut.
Vaig pensar que els McArdle els havien mort.
Et juro que no en sé res més.
- Té sentit, oi? - Per què no em vas dir això del cotxe?
No ho vaig dir a ningú!
Volia protegir la meva família.
El Teddy no té ningú més!
Si em passés alguna cosa, el noi es quedaria sol.
Si descobreixo que em menteixes,
lligaré el Teddy i el dessagnaré com a un porc merdós.
L'enterraré on no el trobis mai, entesos?
Et passaràs vint anys preguntant-te què li ha passat.
No vaig matar el Malachy.
No ho vaig fer.
Això espero.
Vinga, Seamus, calma't.
Em va mentir!
No és l'únic que m'ha mentit!
No és que jo t'hagi mentit.
Esperava un bon moment per dir-t'ho.
Ai, mare!
Per a què més esperaves un bon moment?
Saps els turistes que volen fer una volta en vaixell?
No hi facis negocis.
Per què?
És molt probable que treballin per a la Interpol.
Em dius la veritat?
Sí.
Hauries de respondre.
Hola, Amber.
Com estàs?
Ostres, quina il·lusió. Així que vens?
Caram.
No, és que estic sense alè.
Sí, però tinc moltes ganes de veure't.
Sí.
Escolta, m'enganxes fent una entrevista.
Així que...
Sí, molt bé, amor.
Fins aviat.
Sí.
Així que ve a Bodkin?
Sí.
Que bonic, Gilbert.
Famílies felices.
EMMY: SÉ DE QUI ÉS EL COS!
QUEDEM AL CAMPAMENT NEW-AGE
Quina merda.
Un prisma divideix la llum en els colors que la formen.
Cada color és cert, però no mostra la història completa.
Dove?
Entens el que et dic sobre l'ordre d'extradició?
Hola?
Ni de conya enviaran algú a aquest femer per dur-me a casa.
A la merda.
Dove...
Va tot bé a la feina?
Si "bé" vol dir que és una apocalipsi...
Té a veure amb el que es va penjar?
Com ho saps?
Som al segle XXI.
No et rondaré sense buscar-te a internet.
Ja.
Puc fer alguna cosa?
Hi ha una cosa que sí que pots fer.
Molt bé.
Sí, nena!
Vull que m'ho ensenyis.
Boníssim, un altre.
Espera, no em vull passar la nit traient-ho tot.
Una copeta es queda coixa.
No en pots beure només una.
Això no acabarà bé.
Exacte.
La següent és la Dubheasa Maloney amb "Zombie" de The Cranberries.
Em toca!
No t'hi has apuntat de broma?
Amb el karaoke no es bromeja.
No és la meva cançó.
Potser no et vaig...
...tan bé com ho hauria d'haver fet.
Potser no et vaig abraçar
tant com ho hauria d'haver fet.
Per a les coses petites que hauria d'haver dit i fet
no vaig trobar mai el moment.
Et tenia sempre al cap.
Digue'm,
digue'm que el teu dolç amor no ha mort.
Dona'm,
dona'm una oportunitat més per satisfer-te,
per satisfer-te.
Torna aquí!
Molt bé. Després d'això, farem un descans de quinze minuts.
Qui diria que amagava això una ànima tan fosca?
Estic plena de màgia i sorpreses.
Però no presumeixo.
Ara torno.
D'acord.
Déu meu! La teva mare estaria orgullosa de tu.
Mira per on vas, tia!
Em parles d'orgull?
Tu sí que ets un puto orgullós.
Fots fàstic.
Apa, ves a casa, que no t'aguantes dreta.
Quina cagada, això dels cossos.
Sé que hi estàs relacionat.
Ho sé tot.
Amb qui creus que parles? Aquest és el meu poble, mala pècora.
Faràs bé de recordar-ho.
El cotxe és teu.
El de la llacuna.
El teu cotxe tenia dos cadàvers a dins.
Què dirà el teu poble d'això?
No siguis estúpida.
El ganivet del Teddy era al cotxe.
Sé que és teu.
Això et fa sospitós de dos assassinats.
¿Què et sembla,
sergent Power dels collons?
Para, Dove!
És fotut ser poli a la presó.
Allà et faran cridar com un porc a l'escorxador!
Para, Dove! Deixa'l anar!
Està tenint un atac de cor.
Truqueu a l'ambulància.
Què has fet?
Aparteu-vos, doneu-li espai.
Està desperta, mare!
"Mare"?
Hi ha massa mantega.
La mantega és vida.
L'oli és la resposta.
Així els creps no s'enganxaran a la paella.
Només mantega, mare.
És deliciosa.
Vols un te?
Sí, si us plau.
¿Vols...
donar la volta als creps?
No.
En quin embolic us vau ficar ahir a la nit?
No va ser res de l'altre món.
Poca cosa. Vam fer una pinta ràpida al Fagan.
La teva mare va agafar un bon pet.
Mare!
No vaig beure tant, Dove.
Només dic la veritat.
No cal dir-ho tot.
Tampoc li farà mal.
No tens ni idea de com parlar amb una nena.
Sé que mentir a la canalla és un tipus de maltractament.
- No... - Si mentissis menys a ta filla,
no aniria pel poble disparant gavines.
No t'importa el que fa ma filla.
Pel que sembla, a tu tampoc t'importa una merda.
Hauries de marxar.
Doncs adeu.
I això de les gavines?
Què cony...?
AHIR: SOC AMB EL SEAMUS. NO ÉS LA FIONA!
Dove!
Estàs bé?
Que et bombin, Gilbert.
No et creuràs què m'ha passat avui.
Tinc ressaca, he caigut d'un arbre i m'extradiran.
M'importa una merda el teu dia.
Que t'extradiran? Què coi està passant?
No et preocupis.
És que m'he de preocupar.
Això pot afectar molt l'ètica del pòdcast.
Vols parlar d'ètica?
És ètic pagar els teus deutes de joc amb els diners del Seamus?
Ara sou col·legues?
L'hi has explicat tot, no?
Sobre el Power, el cotxe i els cossos.
- No és això. - Què dius del Power?
No li havies de dir que el cotxe era del Power.
Collons, Gilbert!
El cos del Malachy era dins el cotxe del Power?
Merda.
Ho sabies?
- Que malparit. - Seamus.
- El mataré. - Seamus!
El mataré!
Bravo, Dove.
Teddy?
Et prometo que me n'aniré si obres la porta.
Deixa'm tranquil.
Només vull...
Et vull explicar el que va passar al bar.
És...
Ja saps que...
No es pot dir d'una altra manera.
El cotxe de la llacuna era seu.
El que tenia els cossos a dins.
Així que...
T'hauries de preparar perquè les coses...
Segurament, tot es complicarà.
T'entenc, Teddy.
La meva mare era una imbècil sense caràcter.
A la vida, no pots confiar en ningú. Només et tens a tu i és millor estar sol.
Però...
Em sap greu que ho hagis après així.
Ho tinc...
Ho tinc tot barrejat
dins el cap.
Oblido...
Oblido coses.
Sí.
Oblido coses, però...
però recordo la sang.
La sang.
La sang i el maó.
Jo tenia un maó a la mà.
Crec que els vaig matar.
Al Malachy i a la Fiona.
Teddy,
això no pot ser.
Hi havia sang! Després, havien desaparegut.
No, el cadàver del tanatori
no és de la Fiona.
Qui és?
No ho sé.
Però el teu pare sí.
El seu cotxe
era dins la llacuna.
T'ha deixat creure això tots aquests anys.
T'ha carregat la culpa d'una cosa que va fer ell.
T'ha mentit.
Ets innocent, Teddy, però el que el teu pare ha fet no està bé.
He d'anar a parlar amb ell, però tornaré.
Promet-me que et quedaràs aquí.
Ho arreglaré.
Tot anirà bé, Teddy.
Ja ho veuràs.
Per què vas mentir?
- Per què? - Mira, el cotxe...
No parlo del cotxe,
sinó del Teddy.
Li vas deixar creure que era un assassí.
Et diré què va passar,
però promet-me que protegiràs el Teddy.
De qui?
Del Seamus. Se n'acaba d'anar.
Aquella nit, vaig intentar emportar-me la Fiona i el Malachy,
però ella no va venir.
La vaig anar a buscar, però res.
Quan vaig tornar a casa, tot era ple de sang.
El Teddy tenia un maó a la mà
i el Malachy estava mort a terra.
S'havien barallat per la Fiona. El pobre no sabia la força que tenia.
Mare meva, Teddy.
Què volies que fes?
I l'altre cos?
Quan vaig anar a enterrar el Malachy, vaig atropellar una hippy d'aquestes.
Em vaig haver d'encarregar de dos cossos. Em cago en el Samhain!
Vas enfonsar el cotxe per no anar a presó?
No! No ens volia evitar la presó, sinó que ens protegia del Seamus.
Jo donaria la vida pel meu fill, però, si el Seamus descobreix la veritat,
el Teddy és home mort.
SÉ DE QUI ÉS EL COS! QUEDEM AL CAMPAMENT NEW-AGE
Quan la llum de la veritat s'esmicola,
la podem reconstruir?
- Deixa'm. - El ganivet del Teddy era al cotxe.
Sé que és teu.
Podem tornar a ajuntar les històries per trobar aquell raig de llum brillant?
- Atac de cor. - Truqueu a l'ambulància.
Què has fet?
O es trenca per sempre?
Què li passa?
Què passa allà fora?
És nit de karaoke.
Tot el poble surt.
El Frank sempre fa el mateix gall.
Ara ho veuràs.
Vinga, concentra't.
M'encanta aquesta cançó.
És una persona hostil
i hipòcrita.
És un forat negre de narcisisme, hòstia.
Així que tu ets la víctima?
I una merda.
Això ho has escollit tu.
Em vas manipular per ella. Hi estàs obsessionada.
No.
Vols tenir el mateix poder que ella.
Per això fas tot el que et demana. Ella és una alfa i tu, una beta.
Jo no soc una beta.
Fixa't en les dades: m'has enganyat i manipulat perquè t'ho ha demanat.
Estàs desesperada per tenir la seva aprovació
o ets una sociòpata.
No estic en contra dels sociòpates. Tenen una ètica de treball excel·lent.
És molt mala persona.
Sigues lògica, Emmy.
El món són dades d'entrada i de sortida.
Tots els problemes tenen solució.
T'ha trepitjat i s'ha sortit amb la seva.
Tu vals molt més.
És evident que et toca provar una cosa diferent.
El cotxe és teu. Què dirà el teu poble d'això?
Mare meva!
Ostres, i ara què fa?
És fotut ser poli a la presó.
- Et faran cridar com un porc... - Dove!
- ...a l'escorxador! - Deixa'l anar!
Para!
Truqueu a l'ambulància.
Està tenint un atac de cor.
Què has fet?
Aparteu-vos, doneu-li espai.
Treu-me d'aquí ara mateix.
Atura't.
Què?
Atura't!
No saps com t'odio, tros d'imbècil!
Ets una merdosa!
"Mireu que misteriosa que soc!
Porto ulleres de sol quan és negra nit."
Sembles el Bono, collons!
No et puc odiar més!
Estàs millor?
Hola, soc la Claire.
El Fintan vol saber si desitges res. Cafè? Esmorzar?
No, estic bé, gràcies.
D'acord.
La Claire t'ha ofert cafè o esmorzar?
Sí, gràcies.
Hauria de tornar a ca l'O'Shea.
A veure què fa la Dove.
La nit va ser molt intensa.
Estic amoïnada per ella. Suposo que es va deixar portar.
Més o menys.
Deixa d'anar-li al darrere.
Ets molt més que una subordinada.
D'això en sé.
Contracto molts subordinats. No t'ofenguis, Claire.
Què és el que vols?
Doncs...
Suposo que...
Escolta'm, Emmy.
Abans, jo només era el caganer McGurk.
Ara mira quanta gent treballa per a mi
per fer la ciutat que imagino, el Bodkin 2.0.
Pots deixar que el món et condicioni o el pots condicionar tu.
No és dolent demanar el que vols.
Només així arribaràs a tot arreu.
Demana-ho.
Gràcies.
- Un atac de... - Power dels collons.
- És fotut ser poli a la presó. - Ahir hi va haver sarau.
Pobre Ruairi.
Ha de ser terrible acabar així.
A més, que quedi tot gravat.
Truqueu a l'ambulància.
Mira qui tenim aquí.
El senyoret milionari t'ha deixat?
Sean,
el que faci amb el meu temps no t'importa una merda.
Només iniciava una conversa.
Han baixat la Dove o el Gilbert?
Sembla que ells tampoc han dormit aquí.
Què se suposa que he de fer amb tot això?
Jo me n'ocupo, que he de créixer.
NO ÉS LA FIONA!
Que fort.
Què passa?
El cos del cotxe no és de la Fiona.
Aleshores, de qui és?
Aquesta, Sean,
és una pregunta interessant.
Com pots desaparèixer durant vint anys sense que ningú se n'adoni?
Dona'm la pasta.
Sigues ràpida, que vindrà ma mare.
Tocar-lo és més car.
"Greta."
Greta.
Durant mesos, vaig intentar fer-ho amb ell...
Saps prou bé que per al bon entenedor, mitja creu val per deu.
No gaire.
Vam fer alguns negocis...
M'ho vaig perdre tot.
Vaig portar la meva amiga Greta a Dublín.
En tornar, ja s'havia acabat tot.
Vaig portar la meva amiga Greta a Dublín.
Ja et tinc.
Les històries i les veritats
no són mai tan clares com la llum d'un prisma.
Cada història crea una nova veritat, una nova versió dels fets.
La llum, com el temps, es mou en una sola direcció.
Com podem esperar mirar al passat?
Com podem saber realment què va passar?
L'altre cos és d'una tal Greta.
La Maeve la va fer servir com a coartada.
- Potser ella és la culpable de... - No.
Com que no?
El Power va matar la Greta
quan anava a enterrar el Malachy.
El Power va matar el Malachy?
No.
Va ser el Teddy.
Ostres.
Quina bogeria.
Sí.
Per què la Maeve ens va mentir?
És la seva caravana?
Té una finestra a dalt.
Si m'ajudeu a enfilar-m'hi, em puc colar a dins i...
Trobeu res?
Només revistes velles i xiclets de nicotina.
Vaja.
És la Maeve?
Va dir que no havia anat al Samhain.
Mireu això.
Estava embarassada?
No, ella no.
QUINZE SETMANES, 1999
La Fiona.
Les respostes són curioses.
Com la llum, ens il·luminen.
Però la llum també ens pot encegar.
- Sean. - Ens pot ocultar les coses.
Digue'ls que no hi ha acord.
Cancel·la l'acord amb aquell coi de japonesos.
Truca'ls i prou.
Fes-ho, collons!
Què cony passa?
Aleshores, què?
Si estem encegats...
- Merda! - ...com podem veure la veritat?
Val més una llum parcial que res.
Perquè, si no,
només hi ha foscor.
Subtítols: Paula Fernández Espriu