Només hi ha un final.
Tothom mor.
Potser per això necessitem històries.
Donen sentit al món,
ens consolen,
ens protegeixen.
Al cap i a la fi, només som històries.
Històries que ens expliquem a nosaltres i a la resta.
És el que ens fa humans.
¿Què passa quan descobrim que les històries que ens hem explicat
no són certes?
Què som sense les nostres històries?
Qui som...?
Et ficaré la gravadora al cul si no deixes de dir merdes, Gilbert.
Bon dia.
¿Per què cony t'assembles...
al Tigger?
Va, dona! Ho hem aconseguit. Hem resolt el misteri.
Aparta't, que faré unes tombarelles.
La confessió de la Maeve ha quedat claríssima.
Només em falta un àudio del festival
i alguna pista falsa per als capítols.
Però el puc sentir tot sencer, Dove.
Ostres! Mira, imagina't això.
Sona la cançó trista del Teddy al bar
mentre la Maeve descriu com li va rebentar el cap amb el rem.
Serà una passada.
Que bé escoltar-lo a la cel·la.
Au va, segur que no vas a presó.
No deies que només et volien espantar?
Sabies que ma mare era heroïnòmana?
De petita, no me n'adonava.
Suposo que això no surt de manera natural.
"Escriurem la carta al Pare Noel
després d'empenyorar el cotxet per a una dosi.
Si no, m'arrencaré la pell, hòstia."
Em va dir que sempre tenia gana.
Jo no sabia a què es referia. Li deia: "Jo també, mama."
Les monges no van ser millors.
"No t'amoïnis per la teva mare.
Només se n'ha anat de viatge.
Et vindrà a buscar un dia d'aquests."
Tota la vida m'han explicat històries.
Em vaig prometre ser diferent.
- Dove... - El Krtek no volia que ho publiqués.
Li vaig dir que podia protegir el seu anonimat
i garantir la seva seguretat.
Era allà penjat.
S'havia pixat.
Tenia la llengua inflada i la cara...
El vas trobar tu?
Quasi truco a la policia, però...
- Però què? - El seu ordinador era allà.
Obert, ple de proves de corrupció al nivell més alt del Govern.
Així que...
Calia fer-ho.
- No tenia més remei. Si no... - Què vas fer?
Ho haurien amagat tot.
Tot el que havia investigat.
Però què vas fer?
Agafar l'ordinador.
Deixar-lo allà podrint-se.
Tot per la veritat dels collons.
Per què ho vas fer?
Perquè tinc gana, Gilbert.
Sempre tinc gana.
Per tant,
el Krtek es va suïcidar
per culpa teva.
Per culpa meva?
No.
Jo no vaig filtrar el seu nom.
Ell volia que paressis i no ho vas fer.
Els periodistes hem de...
Com dius? Et penses que ets periodista?
És clar que soc...
Entrevistar uns pagerols amb això no és periodisme.
Per què? Perquè respecto la meva audiència?
No utilitzo les fonts, les abandono i les dono per mortes?
Si és just el que fas.
Els obres en canal i en treus el que necessites.
Tot per crear més contingut sensibler
que no canvia res, no aporta res ni diu res.
Tu no fas periodisme, Gilbert.
Fas pornografia.
Molt bé.
Ets lliure, Power.
Suposo que així s'acaben totes les teves relacions.
Necessito un advocat per a una extradició.
A qui coi he de trucar si...?
On és?
On collons és el Sean?
On és el Sean?
No és aquí.
Si em menteixes, no me'n faig responsable.
A mi no m'amenacis, animalot.
El Sean m'ha de tornar el que m'ha robat.
El noi no és cap lladre.
El noi és home mort quan el trobi, hòstia!
Pobre d'ell que toqui el Sean.
Segur que el Seamus lladra, però no mossega.
Ets molt amable, però no saps què està passant.
De fet,
sí que ho sé.
Sé tot això del Sean.
Recordeu els vells temps en què m'atropellàveu?
Et penses que és una broma?
Podem arrestar el Sean O'Shea.
Si el Seamus se'n va...
Seamus Gallagher.
Però hi tornarà en un altre lloc.
- Cal que hi sigui. - Si el Seamus...
...tot a rodar.
Us portaré el Seamus.
Per què?
Quid pro quo.
Podeu dir que no m'heu trobat.
No us culparà ningú.
I tu què faries?
Això és problema meu.
No sou aquí per mi, sinó pel Seamus.
Jo us puc ajudar.
Necessitarem garanties.
Això bastarà.
Pots confiar en mi. Et vull ajudar.
I aquest soroll?
Què m'he perdut?
A la Fiona només li importava una cosa.
Em va fer prometre
que el Seamus no tindria res a veure amb el seu fill.
Ho va dir abans de morir.
Li he fallat.
- L'he decebuda. - No és cert.
M'hi he esforçat tant!
Us volia espantar perquè marxéssiu.
Tu vas cremar el cotxe?
Pensava que no seria gens bo que anéssiu per allà tafanejant.
Tenia raó, oi? Com que allò no va funcionar,
la Maeve va proposar de cremar el vaixell del Seamus.
Ostres, us agrada el foc.
El que volíem era espantar-lo, però és com un escarabat merdós.
Hem d'aturar el Sean i fer que entri en raó.
Parlaràs amb ell?
Jo?
Els pantalons amples no amaguen que té trempera quan et veu.
Digue-li que torni el coi d'anguiles. A tu t'escoltarà.
És que...
No ho puc fer.
Segur que és al seu amagatall del bosc.
Us he observat a tots tres.
Ets l'única que pot fer alguna cosa de profit.
- Ho puc fer. - Vosaltres dos, prometeu-m'ho.
El Sean no pot descobrir que el Seamus és son pare.
- Mai. - T'ho prometo.
Te'n dono paraula.
A poc a poc, petita.
Et portaria amb mi si pogués.
Hòstia! Què collons vols?
Para atenció, Seamus. Ens podem donar un cop de mà.
Em donaràs un cop de puny, tu.
Vinga, fot el camp.
Tinc una proposta que ens beneficiarà.
Prefereixo dormir amb un escurçó que negociar amb tu.
Merda.
Són ells, els McArdle.
- Què fots? - Deixa'm entrar.
- I una merda. - Els diré que ets aquí.
Mala pècora.
Tu mira al darrere. Jo aniré a dalt.
Sembla que se'ns ha escapat.
Què t'emociona tant?
És la primera vegada en deu anys que se'm posa ben dura.
Oblida't de la Viagra.
No hi ha res millor que la idea de fotre una bala
al cap d'un malparit.
Jon-Joe McArdle, mira que ets roí.
Ha marxat.
Hi ha merda recent al vàter. No deu ser gaire lluny.
Va venir a la botiga amb un ianqui babau.
Serà fàcil de trobar.
Ens portarà al Seamus.
Què fem amb la Lassie?
Que bonica, oi?
Per què em vas deixar?
Volia follar amb homes joves.
Semblava una bona gossa.
Era molt lleial.
Més del que em mereixo.
Et puc ajudar.
No et pots ajudar ni a tu mateixa. Ho sé des que et vaig conèixer.
Ets plena d'una foscor enganxifosa.
Escolta, et puc dur amb el Sean.
No, s'ha acabat.
Tu hauries de fer el mateix.
- Recuperes les anguiles... - Que no m'escoltes?
Això és el millor que m'espera
si no me'n vaig de seguida.
Què fa un mort amb unes anguiles?
Estan buscant el Gilbert.
Doncs que el Gilbert fugi de pressa. Si no, morirà cridant de dolor.
Toca't els ous.
Comença el compte enrere.
La desfilada començarà en 60 minuts.
Els secrets es revelen.
El passat torna i persegueix el present com un espectre furiós i venjatiu.
- Qui sabia, quan vam arribar aquí...? - Gilbert?
Et vens a disculpar?
Gilbert, em...
- Escolta'm. Els McArdle... - El Sean és fill de la Fiona i el Seamus.
És la bomba, oi?
Pensa-hi.
Els cossos, el contraban, l'adopció romanesa, l'encobriment...
Només fa que millorar.
Podré vendré els drets televisius abans d'emetre el pòdcast. He tornat.
Els McArdle són aquí.
I què?
T'estan buscant.
Quina merda.
Sean.
Torna les anguiles al Seamus.
- Sí home! - Et matarà.
- L'he vist i... - Pira del poble.
Està cagat perquè el van intentar liquidar.
Ara tot això és meu.
- Romania, ja vinc. - Què coi hi ha a Romania?
Mira les ties de l'Europa de l'Est.
Amb tants diners, estaré envoltat de figues.
Sean, escoltes el que dius?
Sí, i tant.
Això és el meu bitllet.
AIGUA DE WEST CORK
- Et volen per trobar el Seamus. - No sé on és.
Això no evitarà que t'ho demanin.
I no seran amables.
- Hòstia! Què faig? - Crec que...
Digues al Seamus que el Sean és fill seu.
- Què? - És l'únic que farà que torni.
Però per què?
Ell fuig per no morir
i els McArdle sempre el perseguiran.
Però el podem salvar.
Com?
Dius al Seamus que el Sean és fill seu.
Ell clou el tracte amb el Sean.
La Interpol arresta el Seamus i el Sean queda lliure.
Els McArdle no ho podran ni intentar.
Evitaràs una tragèdia.
El pòdcast tindrà el final perfecte.
Merda.
No ho sé, Dove.
El Seamus està molt enfadat amb mi.
D'acord? Té una pistola.
Va grapar la cara al Frank.
Per què fem tot això?
Per explicar una gran història.
Ets a això d'aconseguir la millor història mai explicada.
Només cal una empenta final. Cal un periodista.
Un periodista de debò.
M'has dit que faig pornografia.
Només estava enfadada, Gilbert.
M'enfado amb la gent que em cau bé.
I amb la gent que no, però tu saps la diferència.
A veure, si arresten el Seamus,
li estarem salvant la vida.
La persona a qui truca...
El contestador.
Què fas?
Això funcionarà.
SÉ ON ÉS LA FIONA
Mira-les.
Només són peixos.
Peixets minúsculs. Passarien desapercebuts.
Però valen milions.
Sean, què fas?
Parlo seriosament.
En néixer, les anguiles marxen de casa.
Neden centenars de quilòmetres per arribar fins aquí.
Són només cries. Desafien totes soles les adversitats.
Tornen a casa quan són adultes.
Si les dono als de la Yakuza, podré fer el mateix.
No són de la Yakuza. Són de la Interpol i aniràs a presó.
No t'inventis merdes.
Sean.
Sean!
El futur m'espera, Emmy. Au, que et bombin.
Sean, no...
El Sean no m'escolta. Se'n va a vendre les anguiles.
Benvinguts al Samhain.
No us imagineu tot el que tenim.
Tenim jocs, premis...
Tu pots, Gilbert. T'espero aquí darrere.
On és?
- Em sap... - On?
És allà, a Inish Mac Tire.
És un coi de monja?
La Fiona és morta.
No em prenguis el pèl, Gilbert.
Segur que és la Fiona?
Està enterrada a l'illa. Va morir allà fa 25 anys.
Va morir al part.
Merda.
Al part?
Va tenir un fill. El teu fill.
Va sobreviure.
No.
És el Sean.
El Sean és fill teu.
És una puta broma? El Sean?
L'O'Shea el va criar i no li va dir mai la veritat.
Per què ho va fer?
Va fer veure que l'havia adoptat a Romania.
Ostres, em...
Em pensava que era estúpid.
Però no. És...
És...
Ho sé.
És el meu fill.
El meu fill.
Si hagués sabut que era meu...
Avui farà el tracte.
Amb la Interpol.
Ostres, merda.
- Tu vens amb mi. - No et vull molestar.
Prou de sorpreses. Hi hem d'arribar abans que ells.
Llestos.
El Seamus hi serà.
Espera't, que et venim a buscar.
Sean, si us plau.
Collons, que pesada.
T'arruïnaràs la vida. Escolta'm.
- Sean! - Què fas aquí?
L'Emmy m'ha dit on éreu.
- Com? - Vine a casa ara mateix.
Fot el camp, Edna, vols?
Aquesta llengua! Encara tens edat per a un clatellot.
Sean.
Mare meva.
No, Sean!
- Prepara't, imbècil. - Deixa'l en pau!
No em vull barallar.
Millor, perquè acabaria amb tu.
Ets una vella glòria. El teu temps ha passat.
Són les meves anguiles, la meva feina i els meus diners.
Ara mano jo.
Ets el meu fill, Sean.
El que faltava.
Soc el teu pare.
No l'escoltis.
- Què? - Sé que costa d'assimilar.
Jo tampoc ho sabia.
El teu fill? M'estàs dient que soc fill teu?
Sí.
Una merda. No se t'acut res millor?
No, és veritat.
Vas néixer a Inish Mac Tire.
La teva mare...
La teva mare es deia Fiona.
Soc adoptat. Ma mare és romanesa.
Soc romanès!
Sean, anem a casa.
Edna, és...?
Ets el meu fill.
Irlandès com la Guinness.
- Vine aquí. - No. No és veritat.
- Només et vull abraçar. - No és veritat.
Romania té vint milions d'habitants.
El que més exportem són cotxes, roba, mobles i tèxtils.
- Tenim 53.000 quilòmetres de carreteres. - Sean.
La Nadia Comăneci va ser la primera gimnasta de la història
que va obtenir un deu als JJOO.
El Parlament de Bucarest és l'edifici més pesant del món.
Sean!
Això només són dades.
Sí, i me les sé perquè soc romanès, hòstia!
No has estat mai a prop de Romania.
No has marxat mai d'aquest coi de poble.
Si ho hagués sabut, et juro que tot hauria sigut diferent.
Fill, si us plau.
Sé qui soc,
què soc i d'on vinc.
I res d'això té a veure amb tu,
tros de malparit.
Ja està, deixa el noi tranquil.
Tot això és culpa teva.
Un moment, amic, per què no...?
Jo què t'he fet?
Què t'he fet per merèixer això?
Ens has mentit a tots dos.
Ens has robat tots aquests anys.
El Sean no t'ha importat mai, igual que la Fiona.
Ella m'estimava.
No t'estimava.
I tant que sí.
Va fugir espantada.
Va fugir de tu.
M'estimava, hòstia!
Déu meu!
Verge santa!
Mare meva, Sean!
- Sean? Mare meva! - Sean!
- L'hemorràgia!
- Amb què l'hi emboliquem? - Tot anirà bé.
- Mare meva. - Estàs bé. Mira'm.
Estàs bé, Sean. Tot anirà bé. Déu del cel!
Sean, el teu...
polze.
Seamus Gallagher!
Estàs detingut.
No diguis res.
- T'aniria en contra. - A cagar!
Vinga.
No us acosteu, imbècils.
Us ho adverteixo, collons!
- Ei! - Deixa'l!
Deixa'l!
No us acosteu.
Què has fet, Dove?
Què cony has fet?
Merda.
Samhain dels collons.
Surt.
- Surt, hòstia. - D'acord.
- Vinga, calma't. - Qui més ho sabia?
Qui més sabia això del Sean?
Vinga, Seamus.
Com odio aquest poble!
- Buida't les butxaques. - Què?
Ara!
És el mòbil i prou.
L'altra.
Ho has gravat tot?
Saps què porto jo a la butxaca?
Ho saps?
És el polze del meu fill, hòstia!
Ara,
donarem al teu pòdcast el final que es mereix.
¿Has fet un tracte...
amb ells?
- Tens el que volies, oi? - Para.
De primer, el Krtek, i ara ells.
- El Gilbert està bé. - Sí, de puta mare.
- No li farà mal. Són amics. - N'estàs segura?
És l'infame Teixó. És perillós i malvat.
- Fins que l'enganyes per salvar la pell. - No!
Tu no ets una periodista d'investigació noble.
Fas el que sigui per tenir el que vols.
Tenies raó, Dove.
Dius la veritat.
Tot aquest temps ens has dit exactament qui eres.
No sé com vius amb tu mateixa.
Tens raó.
Els he utilitzat.
- Tenim la seva ubicació. Som-hi. - Ho empitjoraré tot.
Ostres, Dove, no tenim temps perquè t'autocompadeixis.
Sento que el Krtek se suïcidés i que ta mare fos idiota, però no importa.
Què penses fer ara, Dove?
- Què penses fer? - En fi, Dove.
En comptes d'arrestar el Seamus, tenim un ferit,
un ostatge i un contrabandista perillós que ha fugit.
Mentrestant, aniràs a comissaria.
Fa mesos que preparem aquesta operació.
- En una setmana, has... - Au va, que us bombin.
No he conegut mai uns imbècils tan incompetents.
És ètic el tracte que heu fet?
- Escolta... - El Sean ja no té polze.
Heu parat una trampa. La Interpol sol fer això?
No t'hem de donar explicacions.
No saps com costa protegir la gent.
Aquesta conversa està gravada, per cert.
Voleu dir res més sobre les vostres accions?
Molt bé.
Toqueu el dos.
Anem a buscar el Seamus.
De debò ho has gravat?
No. M'he deixat portar.
Quina...
Quina passada, Sizergh.
A veure.
On és el Gilbert?
Van cap al festival. Com se suposa que hi arribarem?
Tinc una idea.
- Quina? - Implica robar una cosa.
Aquí la tenim.
Jo feia la meva vida,
sense molestar ningú,
però vas aparèixer tu amb les teves preguntes.
Creus que pots venir i deixar-me sec?
Tot per a la teva història. Aquesta nit no, Gilbert.
Aquesta nit, tu seràs la història.
Com l'hem de trobar aquí dins?
Escolta, no et volia trair.
Ho esborraré tot.
No...
No tornaré a fer més pòdcasts.
Però què dius, Gilbert?
Com has de descartar una història tan bona?
Pensa-hi.
D'acord?
Un home ve a Bodkin
a investigar una desaparició triple...
i és ell qui desapareix.
És...
És una història boníssima.
Potser, algun dia, vindrà algú a intentar descobrir què et va passar.
A veure què et sembla aleshores.
Seamus, si us plau.
Tu no ets així.
Soc el que soc.
Quan vaig robar aquest Semtex als McArdle,
pensava que em faria ric.
En canvi, ho vaig perdre tot.
Tot va començar amb aquests ossets.
I amb ells s'acabarà.
És a prop.
A l'antiguitat,
creien que per la boca
s'accedia a l'ànima.
Quan una persona moria, li ficaven una pedra a la boca
perquè els esperits malignes no la tornessin a la vida.
T'has carregat el meu món.
Sols volia explicar una història.
Doncs...
estalvia-te-la.
Ves a la merda!
A la merda aquest poble.
A la merda aquest món i el de més enllà.
Només som històries.
Històries d'on venim, històries del que hem fet.
Emmy!
Posa que és aquí.
Tanta tecnologia per a res.
Collons, això és inútil.
Històries...
que expliquem a la resta.
Històries que amaguem.
Gilbert?
Només som històries.
Vaig venir a Bodkin a investigar un misteri.
Gilbert!
He descobert...
Gràcies a Déu.
...potser no cal resoldre tots els misteris.
- Estàs bé? - Espereu.
- És una bomba de Semtex. - Què?
Sí, té un detonador.
- Per què hi ha una bomba? - No ho sé!
Només volia fer un pòdcast, hòstia! Ara hi ha una bomba.
Mare meva, el festival.
Emporta't a tothom d'aquí.
- Sí. - Per on ha anat?
Per allà.
D'acord.
Noies!
Perdoneu.
Fintan.
Collons!
Fintan!
- Quina passada! - Fes un anunci.
- Tothom ha de marxar. - Com?
Hi ha una bomba sota terra. Cal actuar.
- Però què dius? - Que la gent se'n vagi!
Escolta't, Emmy. Bombes sota un camp de Bodkin?
Fixa't en això.
És Bodkin 2.0.
I és meu.
Ostres, Fintan. Sents el que dius?
Sí que ets només un caganer.
És el que sempre seràs, un coi de caganer.
Seràs estúpida! Un ganivet contra una pistola?
Atureu això!
Hi ha una bomba! Heu de marxar!
Escolteu-me, si us plau! Hi ha una bomba!
Hem de...
Merda.
Ep, para. Para la música!
Hi ha una bomba. Hem de marxar. Para...
No soc un coi de caganer.
No m'importa!
- Psicòpata de merda! - Si us plau, escolteu-me!
Hi ha una bomba i hem de marxar ja!
Si us plau...
Creus que has guanyat, que m'has enxampat?
- Seamus... - Fes un pas més i premo el botó.
Treu-la ja del meu escenari!
No n'hi ha prou!
- No n'hi ha prou! - Aparta't!
No n'hi ha prou!
- Estàs bé? - No n'hi ha prou!
- Teddy.
Segueix-me.
- Fora! No faig broma. - Seamus...
Endavant.
Què? Et penses que no ho faré?
Fes volar aquest femer. Tant m'és.
Si és el que vols fer, fes-ho, collons.
Dona-m'ho, que ho faré jo.
M'ho carrego tot. És fàcil.
Cremaré el món sencer.
Som iguals, tu i jo.
Ens pensem que estem sols al món.
La meva mare.
El teu fill.
Però m'equivocava, Seamus.
Estava sola perquè jo ho vaig triar.
Si vols fer cendres Bodkin, endavant,
però no et facis la víctima, hòstia, perquè tu ho has triat tot!
No, això no és veritat.
El Malachy i la Fiona són morts per culpa teva.
Jo no he triat res!
Explica't la història que vulguis, Seamus.
Tot és una tria constant.
Hola, Jackie.
Què fas tu per aquí?
Quant de temps, Jon-Joe.
Seamus Gallagher.
Tu tries, Seamus.
Ells.
O ells.
Depèn de tu.
No n'hi ha prou!
- No n'hi ha prou! - Bodkin!
No n'hi ha prou!
Qui vol una altra cançó?
Canta.
Tots els diners
que he tingut
els he gastat en bona companyia.
Tot el mal que he fet,
ai, només me l'he fet a mi.
Arrenca!
Tots els diners que he tingut
els he gastat en bona companyia.
Tot el mal que he fet,
ai, només me l'he fet a mi.
Totes les absurditats que he fet
ja no les recordo bé.
Així que omple'm el got de comiat. Bona nit i que sigueu molt feliços.
Tots els diners que he tingut...
Val més dolent conegut, oi, Jon-Joe?
Has tingut una bona ratxa,
però havia d'acabar en algun moment.
Fa molt de temps que espero això.
Dove.
És culpa meva.
La Fiona, el Malachy, el Sean.
Vaig ser jo.
Però saps què?
No sento res.
Mare meva. Gilbert!
Gilbert?
Ha sortit?
No ho sé. Creia que em seguia, però...
Gilbert!
Gilbert, em...
Dove.
És aquí.
Hola.
Què fas?
Res.
Estàs plorant?
He perdut les ulleres.
No sabia que t'agradessin tant.
Ja els tenia afecte.
Parlem de mi, oi?
No.
Estic trista per les ulleres.
Vosaltres no em preocupeu.
Molt bé.
Sabeu què?
Sempre he pensat que aquest era el país més bonic del món.
Vaig venir a Bodkin a investigar un misteri de feia dècades,
a explicar una història.
He descobert una història increïble, una història única.
He descobert contrabandistes violents i monges que ensenyen ioga.
Anguiles, hippies i parcs de servidors.
Les coses desesperades que fem per amor.
He vist fins on puc arribar per aconseguir una història.
He vist que puc mentir,
enganyar i manipular la gent.
Creia que això estava bé,
que així salvaria la meva carrera
i el meu matrimoni.
Però això era una altra història.
Som les nostres històries.
I en necessito una de millor.
Has acabat?
Hem d'agafar un avió.
- Era el meu momentet. - Ha durat molt més que un momentet.
Sean.
Marxem.
Què faràs ara?
Ni idea.
Alguna cosa sense morts.
Potser us penseu que la història ha acabat,
però, en realitat, res té un final.
Perquè sempre passen coses i cal seguir endavant.
Has fet un treball excel·lent. Tens la Dove impressionada.
Que amable.
Molt bé, doncs ja parlarem.
Hi ha una vacant a Investigacions Especials.
- Emmy, cal tenir experiència. - En tinc molta.
- Sí... - Algú més impressiona la Dove?
Molt bé, això és el que passarà:
m'agafaré el dia lliure
i començaré dilluns al matí.
Et sembla bé?
Passen coses que ens canvien.
Però les històries importen.
Sean.
T'he d'explicar una cosa
sobre la teva mare.
La de veritat.
Ja sé qui és la meva mare.
De vegades, una història és més important que la veritat.
Ximplet.
Em pensava que l'únic que importava
era la veritat.
Però només volia que tothom veiés el món com jo...
en blanc i negre.
La germana Geraldine guardava tots els teus articles.
Per alguna cosa aquí no llencem res.
El teu llop està fet un nyap.
Es diu Faoladh.
Ma mare em deia que sempre em protegiria.
Si mai em sentia perduda,
només havia d'udolar i em trobaria.
Vens per feina?
No, he...
He hagut de fer un tracte.
He deixat la feina.
Quant de temps et quedaràs?
Tot el que calgui.
Treballo en una història.
Sobre què?
Sobre tu.
I la gent escoltarà això?
Jo sí.
Si no podem canviar les coses que han passat...
potser podem canviar la història que narrem.
Subtítols: Paula Fernández Espriu