Det finnes bare én avslutning.
Alle dør.
Kanskje det er derfor vi trenger historier.
De lar oss forstå verden, trøster oss,
beskytter oss.
Til syvende og sist er vi alle bare historier.
Historier vi forteller til oss selv, til andre.
Det er det som gjør oss til mennesker.
Hva skjer når man oppdager at historiene man forteller om seg selv
ikke egentlig er sanne? Hva er vi egentlig uten våre historier?
Hvem er vi...
Jeg stikker opptakeren i ræva di om du ikke slutter med den skiten.
God morgen.
Hva er det som gjør deg helt...
Tigergutt?
Gi deg. Vi klarte det. Vi løste mysteriet.
Trekk deg tilbake mens jeg slår hjul.
Maeves tilståelse var krystallklar.
Nå trenger jeg audio fra festivalen og noen avledninger til å tagge episoden.
Men jeg hører hele greia i hodet.
Fy faen... Tenk deg følgende. Teddys triste sang fra baren i bakgrunnen
mens Maeve beskriver hvordan hun dro til ham med åren.
- Det blir fantastisk. - Jeg kan kose meg med det på cella.
Gi deg. Du får ikke fengselsstraff. Du sa de bare prøver å skremme deg.
Visste du at moren min var heroinist?
- Nei. - Jeg forsto det ikke som barn.
Det er vel ikke noe som naturlig blir tatt opp.
"Vi får skrive til julenissen,
men først må mamma selge vognen din for et skudd før hun river av seg huden."
Hun sa hun var sulten hele tiden.
Jeg skjønte ikke hva hun mente, så jeg sa: "Jeg også, mamma."
Nonnene var ikke noe bedre.
"Ikke bry deg om mammaen din. Hun har bare reist bort litt.
Hun kommer tilbake når som helst."
Hele livet ble jeg matet historier.
Jeg lovte meg selv å være annerledes. Krtek ba meg om å stoppe historien.
Jeg sa jeg kunne beskytte ham, garantere at han var trygg.
Han bare hang der.
Piss.
Tungen hans var tykk. Ansiktet var...
- Var det du som fant ham? - Jeg skulle ringe politiet...
- Men? - Men PC-en hans sto bare der.
Den var åpen. Full av bevis på korrupsjon helt øverst i regjeringen.
Så... jeg måtte.
- Jeg hadde ikke noe valg. - Hva mener du?
De ville skjult alt. Alt jeg hadde jobbet med.
Hva gjorde du?
Jeg tok PC-en.
Lot ham henge der og råtne.
Alt for den faens sannheten.
Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg er sulten, Gilbert.
Jeg er alltid sulten.
Krtek tok altså sitt eget liv på grunn av deg?
På grunn av meg?
Nei. Det var ikke jeg som lekket navnet hans.
Men han ba deg slutte, men du nektet. Som journalister må vi...
- Ser du på deg selv som journalist? - Selvfølgelig...
Å vifte med den foran bondeknøler er ikke journalistikk.
Fordi jeg respekterer publikummet mitt?
Jeg bruker ikke kildene, dumper dem og forlater dem.
Det er det du gjør. Du bryter dem opp, rasker til deg det du trenger
for å skape sentimentalt søl
som ikke endrer noe, ikke bidrar til noe, ikke sier noe.
Du er ingen journalist, Gilbert. Du er pornograf.
Greit. Du kan gå, Mr. Power.
Jeg antar alle dine forhold ender slik.
Nei, jeg trenger en advokat til en utleveringssak.
Hvem i helvete skal jeg ringe hvis du...
Hvor er han?
Hvor faen er Sean?
- Hvor er Sean? - Han er ikke her.
Lyver du, tar jeg ikke ansvar for mine handlinger.
Du får ikke true meg, din bølle.
Sean må levere tilbake det han har stjålet.
Gutten min er ingen tyv.
Gutten din er faen meg død når jeg finner ham.
Hvis den jævelen rører Sean...
Seamus er nok ikke så farlig som han høres ut.
Du er snill, men du aner ikke hva som foregår.
Jeg tror faktisk at jeg gjør det.
Jeg vet alt om Sean.
I gode gamle dager kunne dere bare kjørt på meg.
Tror du dette er en spøk?
Vi kan arrestere Sean O'Shea.
Hvis Seamus drar...
- Seamus Gallagher. - Gallagher starter igjen et annet sted.
- Vi trenger ham der. - ...har vi ingen sak.
Jeg kan gi dere Seamus.
- Hvorfor det? - Quid pro quo.
Kanskje dere aldri fant meg. Ingen vil bruke det mot dere.
- Og hva gjør du så? - Det er mitt problem, ikke deres.
Dere er ikke her for meg, men for Seamus Gallagher. Jeg kan gi dere ham.
Vi trenger en slags forsikring.
Det bør holde.
- Du kan stole på meg. Jeg vil hjelpe deg. - Hva var det?
Hva gikk jeg glipp av?
Det eneste Fiona brydde seg om, som jeg måtte love på ære og samvittighet,
var at Seamus aldri skulle ha noe med gutten å gjøre.
Det var hennes siste ønske.
- Jeg sviktet henne. - Nei, det gjorde du ikke.
Jeg prøvde så godt jeg kunne. Jeg prøvde å skremme dere ut av byen.
Satte du fyr på Seans bil?
Det at dere snoket rundt her ville ikke føre til noe godt.
Det hadde jeg rett i. Da det ikke funket, satte Maeve fyr på Seamus' båt.
Herregud. Dere setter fyr på mye.
Vi håpet det ville skremme ham, men han er en jævla kakerlakk.
Vi må stoppe Sean. Banke litt fornuft i ham.
- Vil du snakke med ham? - Jeg?
Joggebuksene klarer ikke å skjule ståpikken når han ser deg.
Be ham gi ålen tilbake til Seamus. Han hører på deg.
- Jeg... Jeg kan ikke. - Han blir å finne i Tullycross Woods.
Jeg har fulgt med på dere tre. Du er den eneste som faktisk oppnår noe.
- Jeg klarer det. - Men dere må love meg...
Sean må aldri få vite at Seamus er faren.
- Aldri. - Jeg lover.
Æresord.
Ikke så fort, jenta mi.
Jeg ville tatt deg med om jeg kunne.
Herregud. Hva vil du?
Hør på meg. Vi må klø hverandre på ryggen.
Heller klore hverandres øyne ut. Stikk. Dra til helvete.
Jeg har et forslag som gagner alle.
Jeg legger meg heller med en slange i senga.
Faen.
Det er dem. McArdle.
- Hva faen gjør du? - Slipp meg inn. Jeg sier at du er her.
Di jævla hurpe.
Sjekk bak huset, så går jeg opp.
Vi kommer visst for sent.
Hva er det med deg?
Den første gode ståpikken på ti år.
Glem Viagra.
Ingenting slår tanken på å sette ei kule i en jævels skalle.
Jon-Joe McArdle, du er en skikkelig jævel.
Han er borte. Ferske bremsespor i driteren, så han er ikke langt unna.
Han hadde med seg en amerikaner. Faens dåsemikkel. Blir enkel å finne.
Han fører oss til Seamus.
Hva med Lassie?
Ei fin jente, ikke sant?
Hvorfor forlot du meg?
Jeg ville knulle yngre menn.
Hun virket som en god hund.
Hun var lojal.
Mer lojal enn jeg fortjener.
Jeg kan hjelpe deg.
Du kan ikke engang hjelpe deg selv. Det så jeg første gang jeg møtte deg.
Dysterheten fester seg til deg som jævla sirup.
- Jeg kan finne Sean for deg. - Jeg har fått nok.
Du bør også vurdere å gi deg.
- Du kan ta tilbake ålen... - Hører du?
Det er det beste jeg kan håpe på om jeg ikke forsvinner med en gang.
- Hva skal en død mann med ål? - De vil finne Gilbert.
Gilbert får løpe fort. Ellers vil han dø i smerter.
For helvete.
60 minutter igjen, dere.
Opptoget begynner om 60 minutter.
Og hemmelighetene blir avslørt.
Fortiden vil hjemsøke nåtiden som et rasende spøkelse.
- Da vi først kom til Bodkin... - Gilbert?
Er du her for å si unnskyld?
Gilbert, jeg...
- Du må høre på meg. McArdle er... - Sean er Fionas og Seamus' barn.
Det er faen meg dynamitt. Tenk deg om.
Likene, smuglingen, rumensk adopsjon, alt dekket over.
Det blir bare bedre. Jeg kan selge tv-rettighetene. Jeg er tilbake.
- McArdle-folkene er i Bodkin. - Og?
De ser etter deg.
Faen heller.
Sean.
Du må gi ålen tilbake til Seamus. Han vil drepe deg.
Han stikker fra byen. Han er dritredd for den som prøvde å ta livet av ham.
- Nå er dette mitt. Jeg drar til Romania. - Og hva er der?
Har du sett damene i Øst-Europa? Med litt gryn kan jeg velge og vrake blant fitter.
Hører du selv hva du sier?
Ja, det gjør jeg. Og det der er billetten min.
De tror du kan føre dem til Seamus.
- Jeg vet ikke hvor han er. - Det stopper ikke dem.
- De vil ikke være snille. - Hva skal jeg gjøre?
Si til Seamus at Sean er sønnen hans.
- Hvordan? - Det vil få ham tilbake hit.
- Hvorfor? - Seamus løper for livet.
McArdle vil aldri stoppe jakten.
- Men vi kan redde ham. - Hvordan?
Si at Sean er sønnen hans.
Seamus drar til Sean, Interpol tar ham, Seamus overlever og Sean renvaskes.
McArdle kommer ikke i nærheten.
Du blir helten. Og podkasten får en perfekt slutt.
Faen. Jeg vet ikke, Dove.
Seamus er veldig sint på meg. Og han har våpen.
Han stiftet Frank i ansiktet!
Hvorfor gjør vi dette?
For å fortelle en god historie.
Du er så nær verdens beste historie.
Trenger bare et siste knuff. Det trenger en journalist.
En ekte journalist.
- Du sa jeg var pornograf. - Jeg var bare sint, Gilbert.
Jeg blir sint på dem jeg liker.
Og de jeg ikke liker, men du vet forskjellen.
Hvis Seamus blir pågrepet, så redder vi livet hans.
- Personen er ikke tilgjengelig... - Mobilsvar.
Hva?
Det holder nok.
SEAMUS JEG VET HVOR FIONA ER
Se på dem.
Det er bare fisk.
Små fisker. Man legger ikke engang merke til dem.
Men de er verdt flere millioner.
Hva driver du med? Seriøst.
Ålen drar sin vei så snart den blir født. De svømmer hundrevis av kilometer.
De er små unger, helt alene, mot alle odds.
De drar ikke hjem før de er voksne.
Jeg må bare gi dem til yakuza, så kan jeg gjøre det samme.
- De er ikke yakuza, men Interpol. - Du bare finner på ting nå.
Sean.
Sean!
Framtiden venter på meg. Stikk! Dra til helvete!
Sean...
Sean hører ikke. Han drar for å selge ålen.
Velkommen til Samhain. Her er det mer enn du kan tenke deg.
Vi har leker og priser. Vi har...
Dette klarer du, Gilbert. Jeg venter her.
Hvor er hun?
- Jeg er så... - Hvor?
Hun er ute på Inish Mac Tire.
Er hun ei jævla nonne?
Fiona er død.
Ikke kødd med meg, Gilbert. Er du sikker på at det er Fiona?
Hun er gravlagt på øya. Hun døde der for 25 år siden.
Hun døde i barsel.
Faen.
- I barsel? - Hun fikk en gutt. Sønnen din.
Han overlevde.
Nei.
Det er Sean. Sean er sønnen din.
Nå kødder du med meg.
Mrs. O'Shea tok seg av ham. Hun sa aldri noe.
- Hvorfor? - Hun forfalsket adopsjonen fra Romania.
Herregud... Jeg trodde bare han var en jævla idiot.
Han er ikke det. Han er...
Han er...
Ja.
Han er gutten min.
Sønnen min.
- Hvis jeg hadde visst at han var min... - Han vil gjøre handelen i dag.
- Interpol. - Faen. Herregud.
- Du må bli med meg. - Jeg vil ikke være i veien.
Ingen flere overraskelser. Vi må ha tak i ham før dem.
Vi er i gang.
- Seamus kommer. - Vent der. Vi henter deg.
- Vær så snill. - Du er jammen irriterende.
- Du vil ødelegge livet ditt. - Hva gjør du her?
Emmy sa hvor du var.
- Sa du det? - Du blir med meg hjem.
- Stikk, for faen! - Pass munnen din, ellers får du en ørefik.
- Sean. - Herregud.
Sean!
- Kom igjen, din dritt. - Jeg vil ikke slåss.
Det er bra, for jeg ville tatt deg. Du er gammelt nytt. Mosegrodd.
Det er min ål. Det er min jobb. Det er mine penger. Jeg er sjefen nå.
Du er sønnen min, Sean.
- Herregud. - Jeg er faren din.
- Ikke hør på ham! - Jeg vet det er mye å ta til seg.
- Det ble holdt hemmelig for meg også. - Sier du at jeg er sønnen din?
Ja.
- Ikke faen. Er det alt du har? - Nei, det er sant.
Du ble født på Inish Mac Tire. Moren din var...
Moren din het Fiona.
Jeg er adoptert. Moren min er rumensk. Jeg er rumensk.
- Bli med meg hjem, Sean. - Edna... Er det...
Du er gutten min, Sean. Du er like irsk som Guinness.
- Kom. - Nei, det er ikke sant.
- Jeg vil klemme deg. - Det er ikke sant.
Romania har 20 millioner innbyggere.
Våre største eksportvarer er biler, klær, møbler og tekstiler.
- Vi har et veinett på 53 000 kilometer. - Sean.
Nadia Comăneci var den første turneren som oppnådde toppkarakteren 10 i OL.
Parlamentsbygningen i București er verdens tyngste bygg.
Sean. Det er bare fakta.
Og jeg vet det fordi jeg er rumensk, for faen!
Du har aldri vært i nærheten av Romania. Du har aldri forlatt denne byen.
Hadde jeg visst det, ville ting vært annerledes.
Gutten min... Vær så snill.
Jeg vet hvem jeg er, hva jeg er og hvor jeg kommer fra.
Ikke noe av det har noe med deg å gjøre, din jævla dritt.
La nå gutten være.
- Det er din skyld. - Oi! Rolig! Hva om...
Hva har jeg gjort mot deg? Hva har jeg gjort for å fortjene dette?
Du løy for oss, for oss begge. Du tok fra oss alle de årene.
Du brydde deg verken om Sean eller Fiona.
- Hun elsket meg. - Hun elsket deg ikke.
- Hun elsket meg. - Hun rømte i frykt.
- Hun rømte fra deg. - Hun elsket meg, for faen!
Herregud! Herre Jesus!
- Herregud! Sean! - Sean!
- Stopp blødningen.
- Har du noe vi kan bruke? - Det går bra.
- Herregud. - Det går bra. Se på meg.
Det går bra. Du vil klare deg, Sean. Herregud.
Sean...
Tommelen din.
Seamus Gallagher!
Du er pågrepet. Du trenger ikke å si noe.
- Det kan skade... - Dra til helvete. Kom hit.
Hold dere tilbake, jævler.
Jeg advarer dere!
- Hei! - La ham være!
- Slipp ham! - Hold dere tilbake.
Hva har du gjort, Dove? For helvete!
Faen.
Faens Samhain.
- Kom deg ut. Ut, for helvete. - OK.
- Ro deg ned, Seamus. - Hvem andre visste det?
- Hvem andre visste om Sean? - Gi deg, Seamus.
Denne jævla byen!
- Tøm lommene. - Hva?
Nå!
- Det er bare telefonen min. - Og den andre.
Fikk du med deg alt?
Vet du hva jeg har i lomma mi?
Vet du det? Tommelen til sønnen min, for faen!
Nå...
La oss gi podkasten din den slutten den fortjener.
Gjorde du en avtale med dem?
Fikk du det du ville? Krtek var forretten. Nå er det Gilbert og Sean.
- Gilbert klarer seg. - Ja, det så jo sånn ut.
- De er venner. - Er du så sikker på det?
Han er den beryktede og onde grevlingen til du lurer ham ut for å redde deg.
Du er ingen edel, storsinnet undersøkende journalist.
Du gjør hva du vil for å oppnå det du vil.
Du hadde rett. Du forteller sannheten.
Du har fortalt oss hele tiden hvem du er.
Hvordan kan du leve med deg selv?
Du har rett.
Jeg brukte dem.
- Jeg vet hvor Gilbert er. Kom. - Jeg vil bare ødelegge alt.
Du har ikke tid til å synes synd på deg selv.
Beklager at Krtek tok livet av seg, at moren din var en dritt, men glem det.
Hva kan du gjøre akkurat nå?
- Hva skal du gjøre? - Vel, Dove.
Istedenfor å arrestere Seamus har vi nå en skadet,
en gisselsituasjon og en farlig smugler på rømmen.
- Du blir med oss til stasjonen. - Vi har organisert dette i flere måneder.
- Og på en uke er... - Dra til helvete.
Dere er de mest inkompetente tullingene jeg har møtt. Forklar etikken i avtalen.
- Hør... - Sean fikk tommelen skutt av.
Dere satte en felle. Er det Interpols retningslinjer?
Vi trenger ikke forklare noe. Du vet ikke hva som må til.
Hele samtalen vår blir forresten tatt opp.
Har dere kommentarer til det dere har gjort i Bodkin?
Bra.
Stikk.
- Vi må finne Seamus. - Tok du opp samtalen?
- Nei. Jeg føler meg helt vill. - Det var... Det var veldig kult, Sizergh.
Okay. Hvor er Gilbert?
De er på vei til festivalen. Hvordan kommer vi oss dit?
Jeg har en idé, men det betyr at vi må stjele noe.
Der er hun.
Jeg bare lever livet mitt.
Plager ingen, men så kommer dere og åler dere inn med alle spørsmålene.
Tror dere kan komme og suge ut alt.
Alt for historien din. Ikke i kveld, Gilbert.
I dag blir du historien.
Hvordan skal vi finne ham her?
Jeg prøvde ikke å forråde deg.
Jeg kan slette alt. Jeg...
Jeg skal aldri lage en podkast igjen.
Hvorfor skulle du gjøre det?
Hvorfor gi bort en historie som er så god?
Tenk deg om.
En mann kommer til Bodkin for å undersøke tre forsvinninger.
Men så forsvinner han selv.
Den historien er bare for bra.
Kanskje noen en dag vil komme for å finne ut hva som skjedde med deg.
- Så får vi se hva du synes. - Vær så snill, Seamus. Du er ikke sånn.
Jeg er det jeg er.
Da jeg stjal Semtex fra McArdle-karene,
trodde jeg at jeg ville bli rik.
Men istedenfor mistet jeg alt.
Alt begynte med bamsene.
Nå kan de avslutte det hele.
Hun er nær.
I oldtiden
trodde de at munnen var veien til sjelen.
Når en person døde, stappet de en stein i kjeften på dem.
Det stoppet onde ånder fra å bringe sjelen til live.
- Du ødela hele min verden. - Jeg ville bare fortelle en historie.
Vel...
Hold den for deg selv.
Faen ta deg!
Faen ta denne byen.
Faen ta denne verdenen og den andre også.
Vi er alle bare historier. Historier om hvor vi kom fra, hva vi har gjort.
Emmy!
- Appen sier han er her. - Teknologien hjelper ikke.
Faen. Det er håpløst.
Historier vi forteller hverandre.
- Historier vi ikke forteller... - Gilbert?
Vi er alle bare historier.
Jeg kom for å undersøke et mysterium.
- Herregud! - Det jeg fant...
Takk og lov.
Kanskje ikke alle mysterier bør løses.
- Går det bra? - Det er en bombe. Semtex.
Han har en detonator.
- En bombe her? - Jeg prøvde bare å lage en jævla podkast!
- Nå er det en bombe. - Festivalen!
Få alle bort fra denne haugen. Hvilken vei dro han?
- Gjennom der. - OK.
Dere!
Beklager. Unnskyld.
Fintan.
Hva faen?
Fintan!
- Er det ikke fantastisk! - Du må be alle om å dra herfra.
Det er en bombe under Hollow. Få alle bort.
- Hva sier du? - Få alle bort fra haugen!
Hører du deg selv? Bomber under et jorde i Bodkin? Se!
Bodkin 2.0! Og det er mitt!
Hører du hva du sier?
Du er visst bare en drittunge.
Det er alt du vil bli. Bare en jævla drittunge.
Dumme fitte. Har du med kniv når jeg har pistol?
Vær så snill! Stopp! Det er en bombe! Dere må dra!
Hør på meg! Det er en bombe!
Vi må dra... Faen.
Du må stoppe musikken. Stopp!
Det er en bombe. Vi må dra. Stopp...
Jeg er faen meg ikke en drittunge.
Jeg bryr meg ikke.
- Jævla psyko! - Hør på meg!
Det er en bombe her, og vi må dra! Vær så snill...
Du tror du har vunnet. Du har fått meg på rømmen.
- Seamus... - Ett skritt til, så trykker jeg.
Få henne ned fra scenen!
Én låt til!
- Én låt til! - Flytt dere!
Én låt til!
- Går det bra? - Én låt til!
- Teddy. Bli med meg!
Dra til helvete! Jeg mener det.
- Bare gjør det. - Tror du ikke jeg tør?
Sprenge dette hølet. Jeg bryr meg ikke.
Hvis det er det du vil, så gjør det.
Gi den til meg, så kan jeg gjøre det.
Jeg ødelegger alt. Det er lett for meg. Jeg kan brenne hele verden.
Vi er like, du og jeg.
Vi tror vi er alene i verden.
Moren min, sønnen din.
Men jeg tok feil, Seamus. Jeg var alene fordi jeg valgte det.
Hvis du vil sprenge Bodkin i filler, så vær så god.
Men ikke lat som du er et offer, for du valgte dette. Du valgte alt.
Det er faen meg ikke sant.
Malachy og Fiona døde på grunn av dine valg.
Jeg hadde ingen valg!
Fortell deg selv hva du vil, men man har alltid et valg.
Hei, Jackie.
Tenk at vi møter deg her.
- Lenge siden sist, Jon-Joe. - Seamus Gallagher.
Du har fremdeles flere valg.
Dem.
Eller dem.
Det er opp til deg.
Én låt til!
- Én låt til! - Bodkin!
- Én låt til! - Hvem vil ha en låt til?
Syng.
Av alle pengene
Jeg noen gang har hatt
Jeg har brukt dem i godt selskap
Alle feil jeg har stått for
De rammet bare meg
Kjør!
Av alle pengene Jeg noen gang har hatt
Jeg har brukt dem i godt selskap
Alle feil jeg har stått for
De rammet bare meg
Jeg gjorde ting uten mål og mening
Av grunner ingen husker nå
Så fyll mitt glass til et farvel God kveld, ta vare på deg selv
Man vet hva man har, Jon-Joe.
Du har gjort det bra, gutt. Men på et tidspunkt er det over.
Jeg har ventet lenge på dette.
Dove.
Det er min skyld. Fiona, Malachy, Sean.
Jeg gjorde det.
Men vet du hva? Jeg føler ingenting.
Herregud. Gilbert!
Gilbert!
- Kom han seg ut? - Jeg vet ikke. Trodde han var bak meg...
Gilbert! Gilbert, jeg...
Dove.
- Han er her. - Hei.
Hva gjør du?
Ingenting.
Gråter du?
Jeg mistet solbrillene mine.
Visste ikke at du likte dem så godt.
Jeg har blitt glad i dem.
Vi snakker om meg, ikke sant?
Nei. Jeg er lei meg fordi jeg mistet solbrillene.
Jeg bryr meg ikke om deg.
OK.
Jeg har alltid tenkt at dette var verdens vakreste land.
Jeg kom til Bodkin for å undersøke et gammelt mysterium,
for å fortelle en historie.
Det jeg fant var en utrolig historie. En sånn man bare finner én gang i livet.
Jeg fant voldelige smuglere og nonner som driver med yoga.
Jeg fant åler og hippier og serverfarmer.
Jeg fant alt det vi gjør for kjærligheten.
Og jeg fant ut hvor langt jeg ville gå for å få tak i historien.
Jeg fant ut at jeg kunne lyve og lure og manipulere.
Og jeg syntes det var greit.
Jeg trodde det ville redde karrieren min, ekteskapet mitt.
Men det var bare enda en historie.
Våre historier er hvem vi er.
Og jeg trenger en bedre en.
Ferdig? Vi må rekke et fly.
- Jeg hadde et lite øyeblikk. - Det var jævlig langt.
Sean. Vi må dra.
Hva skal du gjøre nå?
Jeg aner ikke. Noe som ikke involverer dødsfall.
Du tror kanskje at dette er slutten på historien.
Men ingenting avsluttes. Ikke egentlig.
For ting bare skjer, og vi må fortsette.
Du gjorde visstnok en god jobb. Dove var imponert.
- Det er snilt av henne. - La oss treffes igjen snart.
Jeg hører det er en plass på undersøkelsesdesken.
- Man trenger erfaring til det. - Det har jeg.
- Vel... - Hvor mange imponerer Dove?
Akkurat. Så vi gjør følgende...
Jeg tar fri resten av dagen,
og så begynner jeg på mandag.
Høres det bra ut?
Ting skjer som forandrer oss.
- Men historier er viktige. - Sean.
Det er noe jeg må fortelle deg
om moren din.
Den egentlige moren din.
Jeg vet hvem den egentlige moren min er.
For av og til er historiene viktigere enn sannheten.
Tosk.
Jeg trodde at det eneste som var viktig var sannheten.
Men jeg tror jeg bare ønsket at alle så verden slik jeg gjorde det...
...i svart-hvitt.
Søster Geraldine tok vare på alle artiklene dine.
Det er en grunn til at vi ikke kaster noe her.
Ulven din har sett bedre dager.
Hun heter Faoladh.
Mamma sa hun alltid ville beskytte meg.
At om jeg følte meg litt bortkommen,
trengte jeg bare å ule, så ville hun finne meg.
Er du her for å jobbe?
Nei, jeg... Jeg måtte inngå en avtale.
Jeg måtte forlate jobben.
- Hvor lenge blir du her? - Så lenge som nødvendig.
- Jeg jobber med en artikkel. - Hva handler den om?
Deg.
Vil folk høre på den?
Jeg vil gjøre det.
Men om vi ikke kan endre ting som har skjedd...
...kanskje vi kan endre historiene vi forteller.
Tekst: Tina Shortland