-Юначе. -Дякую.
Підпишетеся у книзі пам'яті?
Підпишуся.
ДЖОРДЖ МАСУМАЙ
Протягом довгого ув'язнення Слім стверджував,
що він невинний у злочині, за який його засудили.
Але він також вірив, що заслужив вирок
за минулі злочини, які залишилися безкарними.
«Хай краще тебе посадять, ніж тобі засадять за проступки», —
епітафія, яку він собі обрав.
Гадаю, він мав на увазі, що в кожного в житті
були вчинки, за які потім соромно.
Але доки ми живі, у нас є час виправити
свою провину.
І зараз прозвучить одна з улюблених пісень Сліма.
Якби ти був мені потрібен
Чи прийшов би до мене ти?
Чи прийшов би до мене ти
І полегшив мій біль?
Ти пропустиш схід сонця
Якщо очі заплющиш
І це розіб'є моє серце
ХЛОП’Я ПОГЛИНАЄ ВСЕСВІТ
П'ЯТА СЕРІЯ: ХЛОП'Я ТІКАЄ
«НАТЮРМОРТ» ІЗ КВІТАМИ
Перепрошую?
-Ви Джордж Масумай. -Я в курсі. А ти хто?
Я Ілай Белл. Слім сказав, що ви можете мені допомогти.
Слім помер. Чим допомогти?
Мені треба доставити посилку мамі у Боґґо Роад.
Вибач, я нічого про це не знаю.
Там просто будуть речі на Різдво.
-Я фрукти туди доставляю, друже. -Я можу добре заплатити.
Якщо потрібні будуть продукти — знаєш, де мене знайти.
Ілаю.
Вітаю.
Я хотіла з тобою зв'язатися.
Подумала, що ти будеш тут.
Ти мав рацію щодо татуювання.
Знаю, твій вітчим зник, мама у в'язниці.
Ти мав щось розказати.
-Про людей, які робили жахливі речі. -Так, я передумав. Типу того.
Усі кажуть, що я маю про все мовчати.
І саме це я і зроблю.
Поки що.
Гаразд. Ти розумієш, що якщо всі мовчатимуть, то поганці не зупиняться?
Гадаю, їх і так нічого не спинить.
Може, іншим разом?
Гаразд.
Але можеш дзвонити будь-коли.
Мені дали його фото.
Агов!
Дінь-Дінь, це що за хрінь?
Віддай, будь ласка. Це важливо.
-Ага, передай мені. -Облиште!
Хочеш забрати?
-Спокійно. -Агов!
Віддайте. Ну ж бо.
Обдурив.
-Ні! -Жорстко.
-Розважайся. -Бувай.
Ні.
Вітаю. Збір для людей із дистрофією м'язів.
У тебе та дистрофія?
Так, зберемо 70 тисяч — школа встановить пандуси,
і я б ходила на уроки.
Сімдесят штук? Дофіга ж сраних пандусів вийде.
Є дофіга сраних дітей, які ходити не можуть.
-Скільки є? -Десь 2 000, переважно зі шкільних свят.
Тож майже ніфіга.
Якщо дасте десятку, у нас буде 2 010.
Молодці ви.
Зараз же Різдво.
У 14-й можете не йти. Там не дуже щедра господиня.
Навіщо ти це робиш, Ґасе?
Бо ти мені подобаєшся.
Можна ж замість цього стільки цікавого зробити.
Псувати автобусні зупинки, як усі діти?
Любиш підгузки для дорослих міняти?
Бо скоро це знадобиться.
Уже чекаю на це.
А потім дивитимешся, як життя в мені згасає.
Усі помирають, Шеллс. Ти завжди була першою в усьому.
-Ти просто переспати хочеш. -Ні.
Мрію підгузки міняти.
ДЖОРДЖ МАСУМАЙ, ДОСТАВКА ФРУКТІВ
Джордже?
Гроші, які ви позичили.
Для мами.
Ось.
І вали.
Скільки зібрали?
Кілька сотень.
Ти робиш хорошу справу.
Думаєш, я міг би…
Я просто жартую.
-Не забувай про навчання. -Не забуду.
І що тут у нас? Від мами нічого?
Нічого.
Якби міг, я б вас відвіз. Але справді…
Так багато спогадів із нею.
І вона досі звинувачує мене, що ти не розмовляв.
-Не звинувачує. -Звинувачує.
Іноді я і сам так вважаю.
-Вона думає, що я зламав тобі психіку. -Вона не поламана.
Так. Я це знаю.
Точно знаю.
Якби ж і моя була ціла.
У всіх свої проблеми.
Так.
Френкі, для тебе посилка.
ФРЕНСІС БЕЛЛ
ПІСНІ ДЛЯ МАМИ
Привіт, мамо. Так довго не можемо зв'язатися з тобою,
гадаю, наші листи не доходять.
Сподіваюся, у тебе все добре.
Ми з Ґасом обрали пісні, які б ти змогла послухати на Різдво.
Відпиши, щоб ми знали, що ти отримала листа, і що все добре.
Дінь-Дінь.
Я знав, що це ти.
Привіт, Деррене.
Чим займаєшся?
Не дзвониш. Не пишеш.
Чим і зазвичай. Стежу, щоб тато не спився.
Боббі Ліньєтт з мене знущається.
-Боббі — дурень. -Я думав, ви з ним друзі?
-Друзі бувають дурнями. -Скажеш йому облишити мене?
Скажи сам. У мене гірших дурнів повно.
-Чув про мою маму? -Ні.
У неї був інсульт. Вона ледве ходить.
Це просто жах.
Вона така зла через це.
Тому зараз головний я. І це її теж не радує.
«СВІТ РОЗВАГ»
То чому ти повернувся до «Світу розваг»?
Це заклад Дастіна Венґа.
Він хоче відібрати гуртовий бізнес мами.
А що вона продає?
Декоративні горщики. А ти, бляха, як думаєш?
Досі вигадую, як його настрашити.
-Намагався з ним домовитися? -Він придурок ще той.
А мова таких придурків — насильство.
Боббі Ліньєтт такий же.
-Знайшов схованку Лайла? -Ні.
Певно, хтось забрав.
Це не я, якщо ти про це думаєш.
-Мама казала, що сталося з Лайлом? -Звідки їй це знати?
Твоя мама була головною імпортеркою, а Айван — «колектором».
Я чув, що дружбан твого татка його здав.
-А Кролл усе владнав. -Який дружок?
Той, що на мамку твою задивлявся.
Не Тедді Каллас?
Щур завжди близько до сиру.
Ілаю, ми запізнюємося.
Ілаю!
-Гадаю, вони вже почали. -Іду.
Гарний портфель, Ілаю. Матуся у в'язниці зшила?
Клас. Прямо в ціль.
-Ні! -Ілай лупить Боббі.
Облиш мене, або я тебе вб'ю, чуєш?
Ти — мрець, Боббі! Серйозно. Я тебе вб'ю.
Ілаю, годі. Облиш його.
Відчепися!
-Чорт! -Відчепися!
З мене годі цієї срані!
Моя доброта скінчилася!
-Скінчилася доброта. -Це того не варте.
Скінчилася!
«Зрештою, мене відсторонили на два дні через особливі обставини.
Скоро різдвяні свята, тому я багато не пропущу.
Ти казала, що хочеш пройти курс із психології,
я знайшов книгу з психології в бібліотеці тата.
Я дуже за тебе хвилююся, бо ти так і не відписала.
Прошу, напиши, що все гаразд. Любимо тебе, мамо.
Рахуємо дні до твого повернення.
Залишилося побачити ще 1 451 сон». Так.
Френкі?
Ти слухала?
Френкі!
Скажи, якщо треба відпочити, Ґасе.
-Так. -Гаразд.
Ілаю, підстрахуй. Дякую, друже.
Вибач за особливий парфум.
ПІДПАЛ «СВІТУ РОЗВАГ»
Пожежа почалася вчора вночі.
Обійшлося без жертв. Це міг бути навмисний підпал.
Треба ретельно обрати місце, куди його ставити.
Щоб сонце не надто світило, вітру щоб не було.
А чому?
Бо Генрі дуже чутливий. Це плаксивий фікус.
Якщо засмутимо його — він заплаче.
Проллє сльози за першої нагоди.
-Як і наш маленький друг Ілай. -Оце вже ні.
Та ну. Малим ти просто обожнював ревіти.
Дивно, що ти пам'ятаєш.
Так, гаразд. Прикрасьмо його.
Гадаю, це тобі.
Гаразд.
Ось так. Так тримати.
Чудово. Ангелочка нагору.
Не забуваймо про святість. Отак. Краса. Що думаєте?
Можемо покласти подарунки внизу, як у кіно.
-Ти купив нам подарунки? -Ні.
Але в мене є ідея.
Я отримав різдвяну посилку від благодійної організації.
І там є чудові речі. Консервована шинка, ананасовий сік,
лакриця.
І я подумав, може, ви б обрали книгу з моїх стосів,
загорнули її і поклали під ялинку.
Не просто яку-небудь.
Може, ви якусь прочитали,
подумали, що іншому вона сподобається.
Тут папірці з іменами. Тягніть.
У тебе хто?
Ґас обирає книгу мені,
я — Ілаю, а Ілай — Ґасу.
Будемо сидіти, пити ананасовий сік, їсти лакрицю,
я пива вип'ю, і читатимемо разом.
-Чим цей день відрізнятиметься від інших? -Це ж Різдво.
За що?
Ти ж залишишся, так?
Звісно. Зараз же Різдво. Чому мені не лишитися?
Отак, чудово.
Чудово.
Дорогий Алексе. Скоро Різдво,
а мама так нічого й не написала. І я вирішив, що більше не можу чекати.
Час діяти рішуче.
Привіт, Джордже.
-Знову ти. -Мама щось передала?
Вибач, друже.
-У мене питання. -Тільки швидше, я зайнятий.
Яку найбільшу річ ви провозили в Боґґо Роад?
А тобі яку потрібно?
Розміром з мене.
І не думай.
Є покарання за втечу з в'язниці. А за проникнення?
-Немає, бо таких дурнів не знайдеш. -Так, але якщо все ж знайдеш?
Вали. Я цього не робитиму.
Слім казав, ви — його боржник. Він допоміг вашому брату вижити у в'язниці.
Він не брехав.
Сказав, що ваш брат не вижив би.
Так, не вижив би.
Тепер моя мама за ґратами,
і я боюся, що вона там не виживе.
Вона нас на Різдво не побачить.
Боюся, що вона знову почне ширятися, що станеться передоз.
Тому я маю з нею побачитися.
Показати, що ми турбуємося.
І сказати їй, що тепер усе буде добре.
-Не знаю, друже. -Слухайте…
Розумію, що багато прошу.
Але це не для мене, це — для Сліма.
«МЕТЕЛИК»
КОМУ: ҐАСУ, ВІД: ІЛАЯ
КОМУ: ІЛАЮ, ВІД: ТАТА
ІЛАЙ БЕЛЛ, ВЛАСНА ІСТОРІЯ
Ми казали, що ти не робитимеш цього.
Це ж мама, Ґасе. Я мушу.
А якщо тебе посадять?
Хай спершу спіймають.
Це ж срана в'язниця, Ілаю.
Їхня робота — стримувати людей від утечі.
Хіба шию зламаєш, лізучи через стіну.
-Так і станеться? -Не знаю.
Я досі думаю, що це дурна ідея.
Побажай удачі.
Гаразд, що б не сталося,
мовчи й чекай.
-Гаразд. -Гаразд.
Щасливого Різдва.
ЖІНОЧА В'ЯЗНИЦЯ ЇЇ ВЕЛИЧНОСТІ
ВІДВІДУВАЧІ
Джорджі!
Чекайте. Ось і доставка фруктів.
Тримай, друже. Нічого там не ховаєш?
Офіцере, перевірите під авто?
Та пролазь.
Авокадо. Можете в це повірити?
Вишні, дині. Чорт, ці сучки їдять краще за мене.
Але вони й смокчуть краще за тебе,
тож отакі справи.
Випускаймо Джорджі.
-Боже. -Гаразд, Джордже.
Можеш їхати, друже.
Гаразд, Джордже, рушай. Можеш їхати.
Офіцери, випускайте.
Малувато місця, так?
-Вилізеш? -Так. Допоможете?
Я Берні.
Я Ілай.
Джордж сказав чекати на тебе.
-Давно його знаєте? -Гадаю, так.
Не знаю.
Певно, уперше він утнув таку дурню.
Мабуть, старішає.
-То тут готують їжу для мами? -Бістро «У Берні».
Меню обмежене, але клієнтів не бракує.
То можна мені тепер піти до мами?
Друже, ти зрозумів, де ти?
Ти в жіночій в'язниці. Це тобі не готель,
де ти телефонуєш і тебе на рецепції зустрічають.
Армія Спасіння. Усі в їдальні на неї дивляться.
-А ви туди не хочете? -Срала я на це.
Ненавиджу гімни. Місіонери виростили.
І те сране Різдво, і срані колядки,
і срані колядники, які їх співають.
-Берні! -Ми тут, Деб.
Це малий Френкі?
Не знаю. У мене ж там ззаду ціла орава.
Ти мала привести Френкі з собою, тупа сучко.
Так, вона пішла і знову зачинила двері. Наглядачка сказала лишити її подумати.
Привіт.
Я Деббі.
Мама знову ширяється?
Скажу лише, що зараз їй не дуже добре.
Вона мало їсть,
і не пам'ятаю, щоб вона виходила на прогулянку о третій.
Просто попереджаю.
Ні, вона до мене вийде.
На Різдво трапляються дива, так? Відведи мене до її камери.
Вона почує мій голос і відчинить двері.
І наглядачі теж почують. Але це не моя проблема.
Гаразд, швиденько. Лізь.
Що? У це сміття?
Лізь у смітник.
А тепер мовчи й чекай.
Перш ніж лишити тебе тут,
якщо спіймають, хто тебе провіз туди?
Не бачив, за голосом біла жінка.
Як ти сюди потрапив?
Учепився за низ вантажівки.
Якої вантажівки?
Не знаю. У ній в'язнів перевозили.
Гаразд.
Тепер ти сам за себе. Четверті двері по коридору. B25.
Мамо!
Мамо?
Мамо.
Це я, Ілай.
Мамо, відчини двері.
Це не сон, мамо.
Мамо. Відчини двері.
Прощавай, рубіновий вівтороку
Хто ж так охрестив тебе?
Хоч змінюєшся з кожним днем ти
Усе одно буду за тобою сумувати
Мамо, відчини.
З Різдвом, мамо.
Сімейні обійми.
-Ти справжній? -Звісно, я справжній, мамо.
Боже, одні кістки.
Ти маєш перестати вживати. Усе буде добре, мамо.
Ґас сказав, а він знає все.
Просто тримайся.
Ми знайдемо схованку Лайла,
продамо й отримаємо гроші,
зможемо жити у кращому місці.
Мені нічого не треба.
Ви з Ґасом — усе, що мені потрібно.
Усе буде чудово, мамо.
Повернешся в університет чи працюватимеш в їдальні,
як ти захочеш.
Ілаю.
Мій коханий синку.
Це не сон, мамо. Треба лише вірити.
Вір у нас.
Звісно, я вірю. Завжди вірила й віритиму.
Дивися на мене і скажи це.
Якого, бляха, біса?
Лоро, не кіпішуй. Що там таке?
Це що за дитсадок?
У принцеси Френкі малий у камері.
-Та ти про що, Лоро? -Я маю іти, мамо.
Ми зможемо. Ми сильніші за них.
Ну ж бо! Він тікає.
Чорт!
Малий, повернися!
Іди сюди!
Ловіть його. Він під столом!
Уставай, хапай його!
-Ну ж бо! -Бувайте.
Ходи сюди!
Веселого Різдва!
-Ти чого тут? -Допомагаю мамі!
Він пішов туди.
Іди сюди. Повертайся!
Терміново! Утеча через задню зону Б, кухня.
Усі сюди!
-Є ключ. -Спробуй. Швидше!
-Дай мені! -Не будь дурнем. Ну ж бо.
Принесіть болторізи!
-Ну ж бо! -Швидко!
Можна туди пройти? Поклади гак.
Не виходить!
-Та тобі не вдасться. -Та ні.
-Ходімо назовні. -Ловіть його!
-Не будь дурнем, друже. Він не втримає. -Спускайся, поки не вбився.
Малий, годі. Ти дурний? Він тебе не втримає.
-Спускайся. -Ну ж бо, малий!
Чорт!
Сліме!
Лайле!
Сліме!
Лайле!
Не почують, якщо ти ще живий.
А чому я тебе чую?
Гадаю, я теж ще не помер.
-Як він? -Ще не знаю.
Ми витягли трубку, він дихає самостійно.
Лише коли прийде до свідомості, зрозуміємо.
Крістофере.
Тільки не ви.
Як почуваєшся?
Звісно ж, гівняно.
Можеш рухати правою рукою?
Витягли всю пухлину. Вона була розміром з кісточку від авокадо.
Цілком можливо, що ти повністю одужаєш.
Справді?
Думаю, це знак від Бога.
Я в нього не вірю.
Шкода, бо він вірить у тебе.
Щасливого Різдва.
СЕРІАЛ «DIFF'RENT STROKES»
-Кажуть, він син Френкі Белл. -Ударився головою?
Хіба це важливо? Головне — що нам із ним робити?
Якщо про це дізнаються, то плакала наша різдвяна премія. Головного наглядача теж.
Та ніхто не дізнається.
Краще б, бляха, так.
Знаєш, що буває з неслухняними в'язнями?
Так, Слім Геллідей розповів мені, що ви з ним робили.
Били, поливали зі шланга,
шмаркали в їжу,
зачиняли в карцері на тиждень без ковдри.
Але ти вирішив сюди вдертися.
Мама не отримувала листів.
Дурне виправдання. Як ти сюди потрапив?
З Армією Спасіння. Заліз до них у фургон і сказав усім, що я з хором.
То що ви зі мною робитимете?
-Чесно, ми ще не вирішили. -Можете просто відпустити.
-А ти можеш нас здати. -Правила в'язнів.
-Друзі одне одного не здають. -Так, але ти не наш друг, друже.
Ми тебе спіймали лише тому, що ти впав прямо на нас.
Ти справді знав Сліма Геллідея?
Так. А ви?
Так. Шкода, що він помер.
Ти хотів зробити «ривок Геллідея».
Такий був план.
-А який план, якщо спіймають? -Домовитися.
Випускаєте мене, я мовчу, і пускаєте до мами відвідувачів.
Не тобі зараз угоди укладати.
Досить.
Сьогодні ж Різдво.
Я поговорю з Берні. Подумаємо, як усе зробити.
ЧЕРЕЗ ШІСТЬ ТИЖНІВ
Я читала у книжці з психології,
що люди легше закохуються у вже знайомих їм людей.
Чим більше ти поруч з кимось, тим більший шанс закохатися.
Справді? У мене зазвичай навпаки.
Френкі Белл, до тебе прийшли. У кімнаті для відвідувачів.
Дев'ятий стіл.
Привіт, Тедді.
Френкі.
Ти така гарна. Це нова сукня?
Оце лахміття?
Ти б і в мішку була гарною.
Це на нього й схоже.
Може, куплю тобі щось гарне, щоб знизу носила.
Мені шкода Лайла.
Ти не міг на це вплинути, Тедді.
Я міг би докласти більше зусиль. Сильніше боротися.
Я не хотів, щоб із тобою щось сталося.
Це все в минулому.
Дуже добре, що ти приїхав, Тедді.
Ти завжди мені подобалася, Френкі.
Якщо я можу якось полегшити твоє перебування тут,
то скажи.
Та в мене все добре. Час від часу заходь до хлопців.
Так. Я вже кілька разів ходив,
але їх не було.
Буду поблизу — зайду ще раз.
Ти — хороша людина, Тедді.
Але не кажи їм, що я приходив.
Не хочу, щоб вони думали, що я втручаюся…
-Ти не втручаєшся. -Ні?
Ні, мені завжди приємно бачити друзів.
Теж радий тебе бачити, Френкі.
-Без дотиків. -Ми не торкаємося.
Ми, бляха, не торкаємося. Ти таке бачила?
Що з нею? У неї критичні дні чи що?
Я ще повернуся, гаразд?
-Дякую, Тедді. -Так, звісно.
«КУР'ЄР МЕЙЛ»
Власник «Світу розваг» — Дастін Венґ.
Подейкують, він імпортує товар через Сідней.
Головний підозрюваний — син місцевої імпортерки Біч Денґ,
яка пішла з героїнового бізнесу через стан здоров'я.
Скоро конфлікт між двома бандами досягне піка.
Якщо конфлікт стане відкритим,
то Дастіна Венґа притягнуть до відповідальності за злочини.
Певно, типу цього.
Якщо хтось лишився в живих, щоб свідчити проти.
І якщо ми всіх учасників розслідування врахували.
Джеффрі, без прислівників — це не з купою прикметників.
Нумо, друзі! Уже четверта година.
Дорогий Алексе.
Мама більше не вживає, їй уже набагато краще.
Ми з Ґасом думали знайти підробіток,
щоб внести заставу за гарний дім, у який би мама заїхала після звільнення.
ОРЕНДА, ТРИ СПАЛЬНІ
Гадаємо, варто ще раз заїхати до Лайла,
подивитися, чи можна щось продати. Ну ти зрозумів.
Допоможи мені.
Що ти думаєш про це?
Не знаю.
КВІНСЛЕНД: СПОРТИВНІ, ШКІРЯНІ ТОВАРИ
Чекай, Ґасе, глянь.
«К», «С»,
«Ш», «Т».
Що він каже?
КСШТ
Чекай.
Чорт, Бетмене.
Усе.
Боже мій.
-Як гадаєш, на скільки тут? -Загалом? Штук на сто.
Що нам із цим робити?
Та продати. Деррену Денґу.
Купимо мамі будинок.
Я б закопав. Мама вийде через чотири роки.
Але Деррена вже може не бути поруч.
З його способом життя довго йому не жити.
Про тебе теж так сказав би.
Знаєш щось, чого не знаю я?
Я знаю багато чого, чого ти не знаєш, але бачу лише шматочки.
Які? Розкажи.
Хлопці? Вечеря готова.
-Чого ти хочеш? -Привіт, я Ілай Белл.
Старий шкільний друг Деррена.
І я привіз товар, який може його зацікавити.
Хлопець із товаром. Сказав, що ви вчилися разом.
Привітик.
Ні, ніколи його не бачив.
Якого біса, Деррене?
Я перевірю, босе.
Хто ти насправді?
Це ж я. Дінь-Дінь.
Гадаю, він шпигун «ПВ».
-Але точно не «5Т». -Деррене, я геть не знаю, що це.
Я — «5Т».
Це «5Т».
Любов, гроші, в'язниця, гріх, помста.
Хочеш приєднатися? У нас є тату-майстер.
Можна подумати?
Хто цей невдаха?
Він нас не поважає.
Дінь-Дінь не змінився. Мало не обісрався?
Так.
То скільки просиш за товар?
Це якісний продукт.
З часом його цінність зросте.
Якого біса…
Дастінг Венґ із дружками у дворі.
Нащо ти їх пустив?
Він протаранив вантажівкою ворота. Сказав, що дім спалить.
-У них є зброя. -Гаразд, ходімо.
Я ж казав, що підпалювати «Світ розваг» — погана ідея.
Поклади все в сейф.
-Що це? -П'ятдесят штук.
-Чекай! Ми ж ще не домовилися. -Домовилися.
Сіднейські виродки хочуть ринок захопити.
На що дивишся?
Мачете візьмеш?
Що? Чорта з два.
Як хочеш.
Смерть!
Ти паркан зіпсував.
Це лише початок твоїх проблем. Ми спалимо твій клятий дім,
тоді відріжемо твій член і запхнемо тобі в дупу.
Я піду всередину.
Дуже оригінально.
Якщо не від'їдеш, я зроблю тату твого обличчя в тебе на яйцях
і відішлю мамці для лялькового театру.
Убийте всіх!
Чекайте! Слухайте, розумію, ви всі мене не знаєте, і я вас теж,
але, гадаю, у такій ситуації може допомогти інша точка зору.
Ти, бляха, жартуєш?
Діди мого вітчима були біженцями Другої світової війни.
Багато таких, як вони, приїхали в Дарру, тікаючи від війни.
Ваші батьки те ж саме розповіли б.
Насправді ми всі тут іноземці,
але для всіх нас це місце стало домом.
Чому ми не можемо скласти зброю
і розібратися як сім'я, як сусіди.
Посидіти у дворі, випити пива, поговорити?
Хто перший хоче руки потиснути?
Убийте всіх!
Боже!
Ілаю?
Скажи, що це томатний соус.
Ні, цього разу кров.
Господи, Ілаю, що сталося?
Подивися. Глянь у сумку.
П'ятдесят тисяч готівкою. Депозит на будинок для мами.
Ми це зробили.
Мила мамо.
Хочу сказати, що Ґас мав рацію.
Усе йде так, як він і казав.
Ми знайшли старі речі Лайла й продали їх за готівку,
тато вчиться готувати.
Усі відчувають, як гарно пахне?
Лишилося побачити 1 381 сон.
І все буде, як раніше.
Навіть краще, обіцяю.
«ДРАММОНД ГОУМС», ДЕНЬ ОГЛЯДУ БУДИНКУ
Відчуваєте запах?
А це ви ще його не бачили.
Чорт! Бляха!
Усе добре, тату?
Так, усе гаразд.
Пирогу капець. Але смак, думаю, не зіпсувався.
Тому треба завести собаку.
СОБАЧА ВЕЧЕРЯ
Вона вийде за чотири Різдва.
Мені буде 17.
ЗАСНОВАНО НА РОМАНІ ТРЕНТА ДАЛТОНА
Переклад субтитрів: Павло Дум'як