Може, ще?
Дякую, пані Белл.
Хоча ви й ваші байкери
не зовсім законослухняні громадяни.
У «Зе Ребелс» купа законів. Я відповідаю за те, щоб їх дотримувалися.
Ви виростили чудових хлопців.
Так, ми зробили все можливе.
Знаєте, листи Ілая — найкраще, що було зі мною у в'язниці.
Він не думав про мою погану репутацію, не засуджував.
Тому я і вирішив зайти…
Хотів це віддати.
-Справді? -Так, відкривай.
Вибач за пакування, друже.
Байкери — не майстри в такому.
Ти завжди писав у листах, що хочеш бути письменником.
Це для успіхів у журналістиці.
Відкривай, друже. Спробуй.
Скажи щось.
Тест, тест, раз, два, три.
Так.
Тест, тест, раз, два, три.
Так. І не помітиш, як станеш журналюгою.
Це його мрія.
Це нелегко. Треба стати стажистом або написати сюжет, про який ніхто не чув.
Знаєш, друже, у мене їх купа.
Я відсидів, мене більше за це не посадять.
Що ти хочеш знати?
ХЛОП’Я ПОГЛИНАЄ ВСЕСВІТ
ХЛОП'Я ЗУСТРІЧАЄ КІНЕЦЬ
Важко бути відомим злочинцем, бо тобі ніколи не дадуть спокою.
Поліціянти й самі можуть усе розслідувати, але…
…паб біля річки Кондамайн, Варвік.
Там купа байкерів із «Банідідо» з Сіднея. Поводяться, наче пани.
БІЧ ДЕНҐ МЕРТВА
Ось, мила, це тобі.
ДОКУМЕНТИ В КОНВЕРТІ ВАМ ПЕРЕДАЛИ ЗА РОЗПОРЯДЖЕННЯМ ВЖЕ ПОКІЙНОЇ БІЧ ДЕНҐ
ВАНУАТУ, МІЖНАРОДНИЙ ЛИСТ
Завжди якась банда з-за кордону призводить до…
Я отямився на підлозі, навкруги кров і зламані меблі,
хочу стати на ноги, а тут вилітає «фет бой»…
…один з наших. Хапаю за шию, кажу: «На чиєму ти боці?»
В'ЄТНАМСЬКІ СМАКИ В ДАРРІ
ЗВІТ ПРО ТРАНЗАКЦІЇ, БАНК ВАНУАТУ
А він: «Ні на чиєму боці. Це мій паб, і щоб я вас більше тут не бачив».
Що?
Це Алекс Бермуда?
-А хто питає? -Це Браян Робертсон з «Кур'єр Мейл».
Навпроти мене сидить хлопець, Ілай Белл. Каже, що ви йому розповіли про своє життя.
Ага, саме це я і зробив. І вам краще кожне сране слово надрукувати.
Бачили величину статті? Малий гадає, що він брісбенський Толстой.
А звідки знаєте, що ні?
Як гадаєш, які плани в пана Бермуди після виходу з в'язниці?
Мій брат Ґас хоче, щоб він спробував зайнятися благодійністю.
Алекс каже, що вміє гроші збирати.
У цьому я не сумніваюся.
Скільки за це хочеш?
Не знаю. Скільки ви зазвичай платите?
Бо я дуже хочу роботу.
Яку саме?
-Помічник репортера-криміналіста. -Можеш помріяти.
Ти школу хоч закінчив? Цього не буде.
Але можеш статейки писати.
Це що таке?
Описові тексти, якими ми заповнюємо простір. Оголошення про нерухомість,
виставку квітів у Тувумбі, конкурс «Найкраща бабця».
Не всі це можуть, але в тебе природжений талант.
Гаразд.
Гаразд, скажу Ширлі, що в тебе буде початкова ставка.
Гаразд.
-Вітаю в команді. -Дякую.
Увага, це Ілай Белл.
Він хоче працювати, як ви.
Вали.
ГОЛОВНИЙ РЕДАКТОР
…наразі зібрано 223 000, але це все одно менше за нашу ціль.
Дякую всім за ваш час.
«РОТАРІ ІНТЕРНЕШНЛ», «РОТАРІ КЛАБ» ОКСЛІ
Вітаю. Дякую. Приємно познайомитися.
Чорт.
-Ой! -Усе гаразд?
Так, усе гаразд.
Добре.
Спробуй.
Так, добре. Чорт!
Постав на нейтралку. Чорт забирай.
Спробуй зараз.
Так!
-Знаєте що? -Що?
-Я отримав роботу. -Що?
Чудово ж?
А що я тобі казала?
Тепер я — справжній журналіст.
Нічого собі. Пишаюся тобою, Ілаю. Неймовірно.
-Знаєш що? -Що?
Отримав кляту роботу.
-Справді? Молодець! -Дякую.
Він — журналіст. Еге ж?
Згадаймо, що ти мені 50 баксів винен.
-Може, почнеш працювати? -Я ремонтую машину.
-Виходить? -Так, уже муркоче.
Яка чиста.
Так, прямо пливе. Це мій друг.
-Я піду. -Гаразд.
-Ти — чемпіон, друже. -Дякую, тату.
-Вітаю. -Привіт, друже.
Мій син став журналістом.
Ну ось.
«КНИГИ БОБА»
«Наша людина в Гавані». Читав?
Важко її віддавати. Мій улюблений Ґрем Ґрін.
-Джейн Остін. -Так.
-Її книги повертаються в моду. -Так.
«Пан, який не отримує задоволення від хорошого роману,
має бути нестерпно дурним».
Я все візьму.
Двадцять баксів?
Дякую, хлопці. Дякую.
Нічого собі.
А ти щасливий.
Так, він забрав із десяток коробок і хоче, щоб я за оплату
доглядав за магазином три дні на тиждень. Я!
-Нічого собі. -Так.
А як же твоя агорафобія? Там же багато клієнтів.
Френкі, це книгарня в Даррі.
Не думаю, що я відбиватимуся від натовпу.
Але так, я тепер зароблятиму,
у будь-якому разі я — твій боржник, Френкі.
І я — твоя боржниця.
Ти добре подбав про хлопців, поки я сиділа.
Не дуже добре, але дякую.
І дякую, що не п'єш, відколи я заїхала.
Я знаю, що ти стараєшся.
Знаєш, насправді я…
Я і не сумую за випивкою.
Те, що ви з хлопцями тут…
Це мене заспокоює.
Але не хвилюйся, я впораюся і без вас.
Я не починаю залежати від вашої присутності…
Але радий, що ви тут.
Хороший день, бляха, так? Чудовий день!
Офігезний.
ВІДПОЧИНОК СУЧАСНОЇ СІМ'Ї
Гарна робота з інформацією з банку Вануату.
Але решту приховуй, бо тут усі підслуховують.
Кейтлін.
Ілаю? Якого біса?
Як ти казала, я написав статтю, і Браян не зміг відмовити.
Боже, дай п'ять.
-А яку? -«Алекс Бермуда, життя злочинця».
-Це був ти? -Так.
Дейв Каллен її переписав, але вона заснована на моєму інтерв'ю.
Звична річ. Сподіваюся, тобі хоч належно платять.
Мені дали початкову ставку.
І скільки це?
Не знаю. Не питав.
Якщо менш як 200 на тиждень — попроси більше.
Гаразд. Як Вануату?
Хто сказав, що я була у Вануату?
Почув від Браяна.
Усе гаразд. Чудово відпочила.
Побачимося.
Що ти робиш?
Просто хочу бути у формі, розумієш?
-Для мами? -Ні.
Ну, не знаю, може.
Лайл же був підкачаним.
Колись він був боксером.
Так, а жінки люблять м'язисті руки.
Не знаю чому. Бо руки в мене так собі.
Слухай, не думаю, що мама кинула тебе лише через руки.
Ні, ти маєш рацію.
Треба стільки надолужити.
Ти протистояв Тедді, і це плюс.
-Не дуже. -Ти молодець, тату.
Ти не злякався, як зазвичай.
Радий, що називаєш татом.
Гадаєш, вона думає, що Лайл живий?
Ні, вона знає, що Лайл не повернеться.
Чудовий день. Так.
Так. Чудовий.
-Якщо ти когось кохаєш… -Так.
…ти маєш робити те, що зазвичай не робиш.
-Типу? -Не знаю. Те, що тебе лякає.
Піти в супермакет…
-Ага. -Щось типу того.
Бачу, ти про це думав. Хтось на роботі сподобався?
Є одна дівчина.
Але вона — не мій рівень.
Знаєш, я так раніше про твою маму думав,
але поки не спитаєш — не дізнаєшся.
А тепер про місцевих чемпіонів.
Слухачі, мабуть, пам'ятають юну леді Шеллі Гаффман,
життя якої змінив анонімний подарунок у 50 000 доларів.
Здається, ніщо не зупинить її…
Ілаю? Роберте? Тут про Шеллі на радіо говорять.
…вона вже зібрала понад 200 000 доларів для дітей з інвалідністю по всьому штату.
Пару благодійників включили до цьогорічного списку чемпіонів Квінсленду.
-На честь подяки… -Боже.
…за допомогу суспільству.
Філантроп і власник…
-Боже. -…центру протезування «Атлас» Тайтус Броз…
Боже, Ґас стане чемпіоном Квінсленду!
-Церемонія нагородження… -Тихо! Цить!
…відбудеться в концертному залі мерії Брісбена.
Що? Буде церемонія?
…прем'єра Гоука чекає перевірка результатів виборів…
Ну гаразд. Ми йдемо. Ніяких заперечень.
Якщо квитків не вистачить, то я можу не йти.
-Роберте, ти йдеш. -Гаразд.
-А ти чого либишся? -Та просто.
Як я про це не знала?
Це ж на першій шпальті.
А ти ж у нас репортер, так?
Гаразд, Дейве Каллен, продовжуй писати
про безногий труп з Індорупілі.
Це через нарковійни чи через щось інше?
Кейтлін, ти займаєшся спеціальним розслідуванням?
Так? Гаразд, Карле, ти будеш у команді з Семом щодо Національної партії.
Гадаю, у цієї історії є дві сторони.
Квінсленд занепадає,
і як Майк Ахерн планує витягти нас із занепаду.
Що в нас ще?
Хтось хоче написати
про щорічний фестиваль чемпіонів-хвальків Квінсленду?
-Власне, я… -Ілаю, тобі тут не місце.
Знаю, але мій брат — чемпіон…
І що зробив? До Кейп-Йорка на самокаті доїхав?
Вони з подругою 200 000 зібрали для осіб з інвалідністю.
Гаразд.
-Хочеш про це написати? -Так.
Ілаю, а напиши про всі історії. Заповнимо порожні місця тим, як проходила церемонія.
Ну ж бо, уперед.
Там є домогосподарка, яка сама пропливла навколо світу,
і хлопець, який піднявся на Еверест з одним оком і без пальців на ногах.
Тріумф людського духу, «Дивовижні австралійці».
Типу того.
-Узяти інтерв'ю у Тайтуса Броза? -А нащо?
Цього року він вручає нагороди. Я подумав, що…
Він їх щороку вручає.
Було б новиною, якби він їх цього року не вручав, тож…
-Зачини двері за собою… -Авжеж.
Нащо інтерв'ю в Тайтуса Броза?
Бо він веде нагородження, про яке я пишу.
Може, підемо надвір, передихнемо?
Броз замішаний у незаконних маніпуляціях.
Ти сам усе почав, пам'ятаєш?
Ти сказав мені поговорити з Біч Денґ.
Вона сказала, що її життя в небезпеці,
я думала, що в неї просто параноя, але…
За кілька днів вона померла.
Імовірно, ще один інсульт.
А потім мені в редакцію прислали це.
-Що це? -Адвокат Біч Данґ надіслав.
Оборот коштів за кордон на рахунок у Вануату.
Це таємний рахунок Тайтуса Броза, єдиною підписанткою якого є Біч Денґ.
Досі розбираюся, кому він платить. Цікаво,
які в рестораторки-в'єтнамки й Броза спільні справи?
Тайтус Броз наймає колишніх і теперішніх злочинців, і колишніх наркоманів
для роботи на своєму складі.
Лайл так і знайшов роботу.
Може, Тайтус найняв Біч Денґ, щоб продавати героїн,
як він зробив із моїм вітчимом?
Тобто найбільший філантроп Брісбена контролює героїновий бізнес.
Може, так він і розбагатів?
Гадаю, тут він більше заробить, ніж на протезах.
Гаразд.
Знаєш імена інших злочинців?
Окрім вітчима.
Тедді Каллас, підступний покидьок.
Гаразд. Хтось ще?
Айван Кролл.
Кролл відрізав мені палець.
І, мабуть, він покремсав мого вітчима.
Ти комусь це казав?
Ні.
НАЗВА КОМПАНІЇ «АЛЬПАКА ГЛАМУР»
ДИРЕКТОР — А. Ґ. КРОЛЛ
ЦЕНТРАЛЬНИЙ ВІДДІЛОК ПОЛІЦІЇ
З секретного рахунку Тайтус платив компаніям в Австралії.
І я хочу поговорити саме про цю.
«Альпака Гламур». Що виготовляє? Штучне лобкове волосся?
Компанія належить Айвану Кроллу.
-То Тайтус купує шерсть альпак? -На пів мільйона доларів!
-Він робить багато протезів. -Але волохатих протезів він не робить.
Може, треба спитати.
Мене більше цікавить розмова з Айваном Кроллом.
Можеш із ним зв'язатися?
-Звідки мені знати цього покидька? -Думала, ти всіх покидьків знаєш.
Один із колег бачив вас разом на заході,
вечері, яку Біч Денґ проводила до інсульту.
Може, говорили. Але ти ж знаєш, що притягнень у нього немає?
Про що ви говорили?
Годі тобі, Кейт. Пішов на вечірку для зв'язку з громадою,
трохи тяпнув, там був найбільший філантроп
і хлопець, якому він протез на обличчя робив.
-Обговорювали розведення альпак? -Можливо. Не пам'ятаю.
Привіт, це Тім.
Зателефонуй мені на інший телефон.
Маю тобі дещо повідомити.
«ЛІРІ КОНСТРАКШНС»
-Алло, це пан Лірі? -Так.
Я Кейтлін Спайс з «Кур'єр Мейл».
Іди до біса.
Ага, чудово.
Можете пояснити,
чому ви закопали скляне око в сніг?
Воно випало з моєї кишені, коли я ліз на гору,
а відморозити ще кілька пальців, шукаючи його, я не міг, тож…
Гаразд. Так, логічно.
Так, це було на зворотному шляху.
Не проти, якщо я вам передзвоню?
-Авжеж, друже. -Дякую.
Що таке?
Якщо коротко, то ти мав рацію.
Тайтус регулярно платив Айвану Кроллу.
І вів справи з Реймондом Лірі.
Хто це такий?
Пам'ятаєш чоловіка, який головою двері вибивав?
-Прошу, відійдіть від скла. -Впустіть!
Так.
Тайтус замовив у Лірі бетонування.
Лірі зі мною не хоче говорити, але, можливо, він запам'ятав тебе.
Пане Лірі, я Ілай Белл.
-Я Кейтлін Спайс. -Я сказав, що не буду з нею говорити.
Знаю, газета не задовольнила вашу скаргу.
Ага. І не намагалася.
Ми переглядаємо справу.
Тайтус платив вам з офшорного рахунку. Нас цікавить, що ви для нього робили.
Ми вас не звинувачуємо, просто хочемо зрозуміти,
чому Тайтус не хотів розголосу вашої справи.
Я збанкрутував. Дружина наклала на себе руки від стресу.
Ви запізнилися на чотири роки.
Ніколи не пізно.
Мій друг, Слім Геллідей, відсидів 25 років у в'язниці
за злочин, якого не скоював.
Він казав, що можна роками думати про погане в житті
або знайти шлях до хорошого.
Нам треба знати, що ви зробили для Тайтуса, пане Лірі.
Прошу.
Так, ось початкові характеристики.
Його медичний архітектор
БУНКЕР БРОЗА
міняв деталі забудови й казав, що я помилився.
Хто такий медичний архітектор?
Лікарні проєктує. Ще той придурок.
СТЕРИЛЬНО, ХІМІКАТИ
Усе було нестандартне. Кріплення імпортні.
Хто знає, що це?
Що, по-твоєму, будував Тайтус?
Не знаю.
Стерильна зона, склад хімікатів, дослідження.
Це щось цікавіше, ніж торгівля наркотиками.
Лірі нервував, коли говорив про це. Він боїться Айвана Кролла?
Він же людей бензопилами ріже.
Він хоче, щоб усі в це повірили.
Але ті люди, які живуть у тіні,
у безпеці лише тоді, коли про них ніхто нічого не знає.
Щойно всі дізнаються про їхні злочини,
їхня влада зникає.
Копи знімають захист, свідки починають говорити.
Денне світло наздоганяє їх, і вони стають купкою пилу.
Ми з тобою — те денне світло.
Яке мальовниче місце.
Прийшов сказати, що нам доведеться поки призупинити нашу співпрацю.
Хлопець, якому ти руку підправив, Ілай Белл,
тепер працює в газеті.
Вони розкопали, як Тайтус Брос
платить тобі,
і це може принести вам обом проблеми.
Босу це не сподобається.
Тож…
Загалом,
гадаю, усім буде краще,
якщо ти поки переїдеш за кордон.
Скільки років тому я тобі казав, що треба прибрати тих щуренят?
Це вже позаду.
Айване, зробиш щось дурне, і це приверне купу уваги.
Наркоторговці й різні покидьки — ще нормально, а репортери…
Гадаю, бос захоче вирішити цю проблему без розголосу.
О цій порі квитки в Європу дуже дешеві.
Може, саме час дізнатися більше про своє родинне дерево.
Сам своє сране дерево досліджуй.
Зрозумій, якщо все вийде з-під контролю, мені буде важко тебе прикрити.
Щоб ти це розумів.
Чудово розумію.
Добре.
-Дякую за відвертість, Тіме. -Так.
Дякую. Треба навести порядок.
Привіт, мила.
Привітик.
Хороша дівчинка.
-Ілаю. -Боже! Чорт, Ґасе.
Вибач, я хвилювався.
Мені здалося, що Айван Кролл поряд.
-І я прийшов за тобою. Усе добре? -Було. Поки ти мене до усрачки не налякав.
Ходімо?
Що таке? Ти ж завжди спокійний і зібраний.
-Ґасе? -Я не знаю.
Я постійно думаю про щось погане.
-Як перед нападом Тедді на маму. -Дякую, що сказав, що це станеться.
Ілаю, я не знав.
Не знаю, що ти там уявляєш, але я не ворожбит.
Я бачу просто окремі образи.
Я ж не можу розповідати тобі про кожен образ.
Можеш, може, нас так і не побили б.
Я хочу пояснити, що це незакінчені думки.
-Ти звучиш, як божевільний. -Так, але цікаво ж?
Усе це божевілля виявляється правдою.
Так?
Привіт, вибач…
Не можу заснути, і в моїй кімнаті світло не вмикається.
Я книгу принесла.
Так. Залазь.
Дякую.
Я можу спати на дивані, якщо хочеш.
Ні, усе гаразд.
Гаразд.
Поговоримо про аварію?
Може, не треба?
Гаразд.
Знаєш, я обожнюю малих. Я б і під автобус ліг заради них,
якби треба було.
Сподіваюся, це не знадобиться.
«НАТЮРМОРТ»
Мамо, не треба!
Вибачте, що розбудив. Підпишіться.
Там дзвінок є. Колись він тут був.
Гаразд.
-Гарного дня. -Дякую. Бувайте.
«Офіційне вручення нагород чемпіонам Квінсленду».
-Та-дам! -Ви з татом щойно…
-Ні. -Я ще не закінчив речення.
Не треба, бо цього не було.
-Навіть якщо й так, то це не твоя справа. -Добре. Просто не відчиняй усім підряд.
Ілаю, гадаю, я достатньо доросла, щоб сама відчиняти двері.
-У тебе ж її немає? -Чекай. Чого?
Ну… Агорафобії.
-Ні. Я просто дбаю про тебе, от і все. -Гаразд.
Ілаю, це мило, але я думаю, що зможу подбати про себе.
Новина, перша лінія.
Дякую, Софі.
Питання, яке ми обговорювали,
неактуальне й мертве.
Можемо й про журналістку поговорити…
Ні, усе через малого.
Заманю його сюди, щоб побачити, що вони знають.
Що таке?
Тім Коттон зник.
Чорт. Ти говорила з ним про сама-знаєш-кого?
Так. Він казав, що нічого не знає.
-Це майже… -Ілаю, до мого кабінету.
Побачимося.
Хороша робота. Так тримати. «Мій рік задом наперед» — просто хіт.
Ти казав, що хочеш узяти інтерв'ю в Тайтуса Броза?
Справді?
Він щойно раптово зателефонував
і попросив написати нас про його компанію.
Тож тягни свою кістляву дупу до Брукфілда.
Фотограф Джефф орендував авто, він забере тебе о 14:30.
-Я маю писати про чемпіонів… -Це буде ввечері.
-Купа часу. -Ніхто інший не хоче?
Ілаю, він попросив, щоб ти приїхав. Він — твій фанат.
Взяти інтерв'ю в Тайтуса Броза — це величезний крок уперед.
Ти хочеш бути журналістом чи ні?
-Так. -Добре!
Бери блокнот і вали. У тебе п'ять хвилин.
Тайтус нас розкусив. Хоче зустрітися зі мною у Брукфілді.
Я поїду з тобою. Не їдь без мене.
-Привіт. -Сідай.
Гаразд.
Вибач, я чекав фотографа Джеффа.
-Він переживе. -А як же Браян?
До біса Браяна.
Ти маєш зрозуміти дещо про Браяна — його цікавить лише одне.
Ексклюзивні новини.
Дістанеш їх, і він пробачить усе.
Зараз я найбільше хочу вижити.
Так, мені теж хотілося б. Хто ми з тобою?
Денне світло. Ось і сходить сонце.
Як я тобі?
Як Кейтлін Спайс у шапочці.
Якщо він такий небезпечний, то він дістанеться і до нас, і до наших близьких.
Тож не провокуй його.
Пан Броз прийме вас у читальному залі. Сюди.
Пан Броз скоро прийде.
Хто це? Це Ґас?
У мене питання.
Ти — це я?
А ти як думаєш?
Це інше питання. Мені потрібні правильні відповіді.
Правильних відповідей немає, Ґасе. Ти сам це мав би знати.
Події взаємопов'язані. Спитай щось інше.
Чи…
Ілай помре?
Ми всі помремо, Ґасе. Це лише питання часу.
Що…
Ґасе! Усе гаразд?
-Так. -Що сталося?
Перенервував.
Не хвилюйся, це просто церемонія нагородження.
Справа не в цьому.
Просто я хвилююся за Ілая.
Чому?
Я відчуваю, що в нього проблеми,
і що я маю якось допомогти.
Гаразд.
-Хочеш знати, що я думаю? -Так, звісно.
Гадаю, ти завжди був його янголом-охоронцем,
як моя мама для мене.
Але можна подумати про себе хоча б один вечір.
Так.
Ілай Белл?
Я фотограф.
Сядь.
Ти ж пасинок Лайла Орлика.
Мої співчуття.
Важка втрата.
Подобається?
Така деталізована.
Бо це справжня рука.
Хтось віддав руку?
Мрець, звісно ж.
Цей процес називається пластинацією.
Під час нього кістка й м'язи стають схожими на пластик.
То носити її не можна?
Ні, звісно, вона занадто важка.
З електромеханічними руками стільки проблем.
На жаль, справжню руку не замінити.
-Можна я запишу це? -Ні, не можна.
Пам'ятаю, ви говорили, що ваша дочка народилася без рук,
і ви вирішили присвятити своє життя…
-Так би мовити, запчастинам, протезам. -Їй було важко.
Бачу, ти теж утратив палець.
Випадково сталося.
Нічого не стається випадково,
так же?
Можна глянути?
Акуратна робота.
Просив назад пришити?
Сказали, що він заніміє, і це марно.
Так і з кінцівками. І з обличчям.
Як зробити все рухомим і гнучким, поки плоть не відросте?
Ви над цим працюєте?
Гляну, чи все гаразд.
Кляті птахи. Безмозкі істоти.
Вони мали б учитися на своїх помилках.
Ілаю?
Перепрошую.
Вона не мертва.
«Твій кінець — мертва синя кропив'янка».
Це цитата?
Так сказав мій брат.
Вона не померла.
Гадаю, це лише питання часу.
Прогуляймося вашим садом?
Ні. Гадаю, усе необхідне ви отримали,
а мені треба підготуватися до нагородження.
-Тоді заберу свої речі. -Звісно.
Послухай мене, Ілаю Белл.
Я точно знаю, хто вона,
і я знаю, хто ти.
І ти точно знаєш, хто я.
Софі! Проведи їх.
А як він схопив мою руку? «Акуратна робота».
Ніби він впізнав роботу Кролла й поставив їй оцінку?
Не купився на історію «найбільшого філантропа Брісбена»?
Ілаю, твоя перша ексклюзивна новина.
Браян мене вб'є.
Ні, він буде кричати й бити по столу. А я скажу, що ми рили ексклюзив.
Я маю бути на нагородженні.
-Я сказав братові, що прийду. -Ілаю, зосередься, гаразд?
Лірі побудував приватний медзаклад для Тайтуса,
певно, на гроші з продажу героїну,
а Тайтус не хоче, щоб ми бродили територією.
І це тебе не зацікавило?
Чи варто втрачати роботу?
Стемніє, Тайтус піде, ми переліземо паркан і підемо в бункер.
Не вийде — вертаємося у Брісбен.
Якщо Браян захоче тебе звільнити, скажу, хай і мене звільняє.
Що скажеш?
Пів години до терміну здачі.
А де Кейтлін Спайс і де, чорт забирай, Ілай Белл?
Чорт.
-Привіт. -Що я тут роблю?
Дозволь мені.
Розслабся, ти молодець.
Гаразд.
Дякую за все, що робиш для нас.
Знаю, там буде багато людей,
а ти це, м'яко кажучи, не любиш.
Але для Ґассі й для Ілая це важливий день.
І для нас із тобою теж.
Наші хлопці вийдуть у люди.
Один — справжній журналіст,
а інший — чемпіон Квінсленду.
Цим варто пишатися, так?
Так, ми молодці, Френкі.
Так.
Це буде легко.
Чорт.
Усе гаразд?
-Можна дещо запитати? -Про роботу?
Ні, більш особисте.
Питай.
Як ти ставишся до колег, які зустрічаються?
Гаразд.
В ідеалі, якби ми не були колегами, то могло б щось бути?
Боже, Ілаю, ти, бачу, не здаєшся?
Це ознака хорошого журналіста. За словами Браяна Робертсона.
Чорт.
Думаєш, він нас бачив?
Гаразд, ходімо.
-Айване. -Так, босе?
Маєш дещо для мене зробити.
Юнак із журналісткою виявляють надто сильний інтерес
до дослідницького центру.
-Позбудься їх. -Уже їду.
Ходи.
Це, бляха, божевілля.
Стає, бляха, усе гірше й гірше.
Він вирощує кінцівки.
Вирощує запасні кінцівки.
Ти його знав?
Це мій вітчим.
Ілаю.
Це, бляха, Лайл.
Мені шкода.
Чекай, що ти робиш?
-Ілаю, нащо вона тобі? -Це доказ.
Гаразд.
Ходімо.
Чекай. Треба…
Екстрена допомога. Що сталося?
Мене звати Кейтлін Спайс. Я в якомусь бункері
в маєтку Тайтуса Броза в Брукфілді. Хочу повідомити про вбивство.
Ваше життя в небезпеці?
Чорт.
Біжи!
Ілаю!
Чорт!
Чорт.
Ілаю, ну ж бо! Сюди. Усе гаразд?
Чорт!
Чорт, ми його вбили?
Я не знаю і мені байдуже, їдь!
Він їде за нами?
Не знаю.
Чорт, як ми вляпалися.
ЧЕМПІОНИ КВІНСЛЕНДУ, 1989
Гаразд.
Усе добре.
-Ґассі, Шеллі, як ви? -Привіт.
-Привіт, мамо. -Так.
Де Ілай?
У нього репортаж у Брукфілді.
У Брукфілді?
Усе гаразд, мамо. Він прийде.
Я йому подзвоню, гаразд?
З Ґассі все гаразд?
Гадаю, так. Ви ж розумієте, нервується.
Так.
-Я покажу, де ми сидимо. -Гаразд, зробимо це. Веди, МакДаффе.
Прохід відкрито. Проїжджаємо!
-Вибачте. -Чемпіонка їде.
Що Ілай казав?
Скоро буде. Їде.
ЧЕМПІОНИ КВІНСЛЕНДУ, 1989
Пані та панове, шановні гості,
ми тут, щоб відзначити
досягнення шести особливих жителів Квінсленду.
Прошу, Брісбене, привітайте того,
хто не потребує представлення,
Тайтуса Броза.
Дякую, пані мер.
Запрошую вас поглянути на ці відкриття разом зі мною.
Ми впораємося, гаразд? Обіцяю.
Біомеханічні імплантати відновили слух
тисячам пацієнтів
і, можливо, одного дня допоможуть і незрячим людям.
Але основний бар'єр не технологічний,
основний бар'єр — людська гидливість.
І якщо ми зможемо подолати останню перешкоду,
то дуже швидко зможемо
замінити кожну частину людського організму функціональним елементом,
який можна буде виготовити чи виростити.
Майбутнє ближче, ніж ми думаємо.
Ми маємо йти далі,
руйнувати суспільні табу,
ніколи не дозволяти нікому стати на шляху до мрії.
Він — злодій!
Не слухайте цього покидька!
Він відрізав голову мого вітчима, поклав її в банку для експериментів.
-Я гадки не маю, про що він. -Ти — довбаний вбивця!
-Можна викликати охорону? -Шахрай!
-Можна забрати цього юнака? -Псих!
Ми відведемо вас на допит.
Ви про що? Я не зробив нічого поганого.
Це його треба забрати зі сцени.
Мені дуже шкода, пані та панове.
Нам потрібна перерва, поки не розберемося.
Вибач, мамо, це був єдиний вихід.
Хаос.
Щойно бачила Айвана Кролла. Забери сім'ю звідси.
Тримайся з ними, гаразд?
До зустрічі.
Мамо! Тату, Ґасе!
Ні!
Ілаю!
Ілай! Тату!
Роберте! Роберте?
Будь з татом, а я приведу Ілая.
ВХІД ЗАБОРОНЕНО
Я поруч.
Не відключайся.
-Я люблю тебе. -Я з тобою.
Я поруч.
Це Ґас, чуєш?
Не помирай. Живи, Ілаю.
Обіцяю, ти не помреш.
Ні.
Ілаю.
Не помирай.
Ти не можеш померти.
Прошу, не помирай.
Пообіцяй, що не помреш.
Кейтлін?
Привіт.
Ти в лікарні.
Як тато?
Він вижив?
Так.
Усі по черзі сиділи в лікарні.
Як тобі моя родина?
Чудова. Набагато краща, ніж я очікувала.
Гадаю, вони стараються.
ТЕМНІ СЕКРЕТИ МАГНАТА! ЕКСКЛЮЗИВ! КЕЙТЛІН СПАЙС Й ІЛАЙ БЕЛЛ
Я нічого не писав.
Так, але напишеш.
Це лише тизер,
а Браян запланував цілий серіал, виходитиме на ТБ.
Вітаю в кримінальній журналістиці, партнере.
-Хочеш сісти? -Так.
Слім Геллідей якось сказав мені, що час може бути яким завгодно.
Якщо хочеш, щоб він летів швидше, можеш сам це зробити.
А якщо зосередишся на деталях, то час повільно тягнутиметься.
Я так і робив, коли писав це.
Ось і він!
Радий, що ти вже сидиш, друже.
Ми за тебе так хвилювалися.
Як твоя шия, тату?
У яремну вену поцілив, нічого страшного.
На вигляд було набагато гірше.
Ти мене захистив, тату.
Просто опинився не в тому місці в потрібний час, розумієш?
А от Ґассі був справжнім героєм.
Ти врятував мене.
Та ні, фігня якась.
Цікаво, так же?
Що все це виявилося правдою.
Ходіть сюди.
Сімейні обійми.
-Так мило. -Незрівнянно.
Обережно, мені досі трохи боляче.
Вибач.
Ґас мав рацію. Мій кінець — мертва синя кропив'янка.
Але цей момент — і новий початок. Для нас усіх.
Космічний вибух історій, які нескінченно ростуть із тієї миті.
Озираючись на минуле, важко відрізнити реальне життя від вигадки.
Але я знаю, що це правда.
Чоловік знаходить сенс.
Мама щасливо живе.
Художник знаходить голос.
-Вечеря готова. -Гаразд.
Ну ж бо, Шекспіре, воруши дупою. Поглянь на це.
Гаразд.
Це моя історія.
Багато передрік мій брат Ґас, коли побачив,
як я смачно позіхаю на фоні зоряного неба,
тоді він сказав, що я відкусив більше, ніж зміг би пережувати.
Або як він згодом сказав:
«Хлоп'я поглинає всесвіт».
-Так, прошу. -Будь тут.
ЗАСНОВАНО НА РОМАНІ ТРЕНТА ДАЛТОНА
Переклад субтитрів: Павло Дум'як