En chimpanse er blevet dræbt i hjertet af Ngogo-området.
Det er Pork Pie.
Det kan kun være sket, fordi de skyldige har sneget sig ind i området.
Kun en anden gruppe kan have gjort det.
En gruppe, Ngogo-chimpanserne kender alt for godt.
Vest-gruppen.
Krigen er på vej til Ngogo.
CHIMPANSERNES RIGE
DET VESTLIGE NGOGO
TO DAGE TIDLIGERE
Chimpanserne i det vestlige Ngogo er en særskilt gruppe med sit eget område.
Vest-gruppen er anderledes.
Den er meget mindre end Jacksons Ngogo-gruppe.
Men de holder sammen.
Og det gør dem stærke styrke.
Der er kun otte voksne hanner,
hvor der er 24 i Ngogo-gruppen.
Så hunnerne står sammen med hannerne og hjælper med at forsvare territoriet.
Der er en stærk alfahan, Hutcherson, men han er anderledes end Jackson.
Han dominerer ikke på samme måde.
Her deles magt mere ligeligt.
Alle de voksne hanner har vigtige roller.
Garrison er en af de hanner.
Han er ved at blive gammel, men med alderen følger visdom.
Han kender hvert eneste træ i Ngogo.
Han har et kort over hele skoven i hovedet.
Hvis der er føde at finde, finder han det.
Det er hårdt at fouragere.
Og belønningen er ofte lille.
Denne gang har Garrison ført Vest-gruppen til en sjælden godbid.
Chimpanser elsker vild honning.
Men der er ikke meget, og det er ikke føde nok til hele gruppen.
Derfor er Vest-gruppen nødt til at finde frugt.
DAGEN, HVOR PORK PIE DØDE
Moden frugt er den vigtigste kilde til føde i Ngogo.
Lige nu står et af de mest eftertragtede frugttræer i udkanten af gruppens område.
På grænsen til Ngogo-gruppens område.
Rollins er Vest-gruppens patruljefører.
Han har i mange år bevogtet Ngogos grænser.
Damien er hans lillebror.
Han er stadig kun teenager.
Men han er allerede stærk.
Selvsikker.
Og meget intelligent.
På besøg i grænselandet fører disse frygtindgydende brødre an.
Når de nærmer sig grænsen, holder Garrison skarpt øje med alle.
De er kommet ind i grænselandet.
Jacksons gruppe finder også føde her, så det er en farlig del af skoven.
Det er risikoen værd.
Et stort figentræ bærer frugt.
Det er præcis, hvad gruppen har brug for.
De fleste i gruppen spiser gladeligt.
Men ikke Rollins og Damien.
Patrulje handler til dels om at bevogte ressourcer.
Men det er ikke alt.
Chimpanser udvider altid deres territorium, hvis de kan.
Og de gør det ved at finde og angribe rivaler.
Hvis de er flere end dem.
Så Rollins og Damien kan ikke tage af sted alene.
De andre hanner må følge med.
De er på vej ind i Ngogo-gruppens område.
Deres gruppe er lille,
og de ved ikke, hvor mange fjendtlige chimpanser de møder.
De må være forsigtige… og stille.
Damien har været sammen med Rollins hele sit liv.
Deres relation er stærk.
På en hemmelig mission kan det betyde forskellen på liv og død.
Patruljen har hørt noget.
Det er Pork Pie.
Og han er alene.
Ligesom mennesker er chimpanser sociale væsner.
Men i modsætning til os
er deres evne til at skabe relationer begrænset til medlemmer af deres gruppe.
De er meget territoriale og loyale over for deres egne.
Det ligger i deres natur at konkurrere om ressourcer.
Og chimpanser fra rivaliserende grupper er nogen,
der skal angribes og dræbes.
Chimpansers liv er én lang konflikt.
For Vest-gruppen er Pork Pie en outsider.
Og da de fandt ham alene, var hans skæbne beseglet.
Alle chimpanser har to sider.
Voksne hanner som Rollins kan være blide og legesyge.
Og de kan være brutalt voldelige.
Men den voldelige side er afgørende i dette samfund.
Territoriale konflikter mellem grupper er ikke en kamp om rigdomme.
Det er en kamp for overlevelse.
Vest-gruppen har mange munde at mætte.
Og gruppen vokser.
De har brug for et større område.
Og mere føde.
De er i konflikt med en større og stærkere gruppe.
Så alle odds er imod dem.
Indtil videre.
Vest-gruppen er måske mindre…
…men de holder sammen.
Der er en stærk følelse af fællesskab.
Og støtte.
GARBO, 65 ÅR GAMMEL
Garbo er Ngogos ældste chimpanse.
Femogtres er en utrolig alder for en chimpanse.
Og hun spiller stadig en rolle i gruppen.
Det hjælper, at hendes søn er alfa.
Fordi han passer på hende, har Garbo et godt liv
og behandles med respekt.
Garbo har endnu en søn.
Richmond.
Han tager sig også af sin mor på trods af sine egne problemer.
Som ung chimpanse mistede Richmond sin hånd til en krybskytte.
Selvom det gør alt i skoven er sværere…
…han ikke bare overlevet. Han har haft det godt.
Richmond var engang Vest-gruppens alfahan,
indtil hans lillebror erstattede ham på toppen.
Men han har stadig magt og indflydelse.
At der er så få voksne hanner i Vest-gruppen kan bringe dem i fare,
hvis deres rivalisering med Ngogo-gruppen eskalerer.
Der er yngre hanner på vej op.
Men rejsen kan være svær.
Bergl er forældreløs,
så han skal være voksen i en fart
og finde måder at klare sig på.
Men unge hanner ændrer sig og vil gerne begynde at hævde sig.
Han forsøger at udvise dominans.
Han skal være forsigtig.
Han tiltrækker sig opmærksomhed.
På dette stadie af hanchimpansers liv
begynder de etablerede hanner at se dem som rivaler.
Bergls små magtdemonstrationer er nok til at skabe problemer.
En dag kan Bergls aggressivitet måske hjælpe Vest-gruppen mod fjender.
Men indtil videre er han blevet sat på plads
og har fået en grim håndskade.
Joya er også forældreløs.
Hun er på alder med Bergl.
Og hun ændrer sig også.
Hendes moderinstinkt er begyndt at udvikle sig,
og hun vil gerne hjælpe til med ungerne.
Uden en mor at lære af
er udviklingen af forældreevner en igangværende proces.
I modsætning til Bergl er alle meget tolerante over for Joya.
Og der er erfarne mødre, hun kan bruge som rollemodel.
CARSON, 27 ÅR GAMMEL
EO, 3 ÅR GAMMEL
Carson har allerede to unger.
Og hun er gravid igen.
Hun er en god mor,
men i Vest-gruppen må hun være mere end det.
Hun slutter sig til hannerne på patrulje, og hun jager også.
I Vest-gruppen jager hanner og hunner sammen side om side.
Sort-hvide colobusaber er ikke et let mål.
De er hurtige og adrætte.
For at fange dem skal chimpanserne samarbejde.
Jagt er hårdt for Richmond.
Men det betaler sig at følge med.
Det er en vellykket jagt.
Og nu skal kødet deles i trætoppene.
Hvis Richmond vil have sin del, må han gøre krav på den.
Garbo er for gammel til at jage,
men det betyder ikke, at hun ikke kan få en del.
Garbo tog sig af Richmond, da han voksede op.
Og nu tager han sig af hende.
Livet kan være hårdt i Ngogo.
Og at have en familie at støtte sig til kan gøre tingene lettere.
Chimpanser har som regel nære bånd til deres mor.
Men Bergl har ingen familie.
Alle hanner skal igennem dette stadie.
Og de får alle nogle knubs undervejs.
Men det er sværere for en forældreløs.
Uden en mor til at trøste ham…
…er Bergl meget alene.
Det er ikke kun relationer, han mangler.
Pelspleje er vigtigt for at holde sig sund.
Uden det kan Bergl være sårbar.
Chimpanser er normalt inaktive i regnvejr, men Vest-gruppen søger ikke ly.
Stormen giver dem tilsyneladende energi.
Som gruppe bliver de stærkere.
Bergl er stadig alene.
Og han er blevet syg.
Hans ansigt er inficeret af en parasit.
Han må have hjælp.
Dykkerantiloper er normalt bange for chimpanser.
Men i denne tilstand er Bergl ingen trussel.
De fleste i gruppen har ikke set, at Bergl er væk.
Men nogen har.
Med alderen bliver hanchimpanser mindre aggressive og mere omsorgsfulde.
Og nogle gange træder de til for at tage sig af en forældreløs unge.
Vest-gruppen har brug for Bergl.
Men hvis han skal finde sin plads, må han lære at styre sit temperament.
Og med støtte fra en chimpanse, der er så erfaren som Garrison, er der håb.
Joya bruger mere og mere tid sammen med de små unger.
Hun lærer.
Og når tiden er inde til at starte sin egen familie, er hun klar.
Bergl og Joya finder deres plads.
Langsomt lærer de, hvilken rolle de skal udfylde i gruppen.
Deres samfund skal opretholdes.
Så som hver eneste dag i deres liv må Vest-gruppen søge efter føde.
Damien har gjort en opdagelse.
Og det er ikke en almindelig frugt.
Det er stjerneæbler.
Det sjældneste og frodigste bytte i Ngogo.
Og med et par års mellemrum bugner træerne af frugt.
Det er uforudsigeligt, og når det sker,
bærer det mere frugt, end chimpanserne kan spise.
De fleste stjerneæbletræer ligger på den anden side af grænsen
i Ngogo-chimpansernes område.
Men hannerne fra Vest-gruppen ved, hvor de er.
For i mange år
tilhørte disse træer og dette område dem.
Og nu er tiden inde til at tage det tilbage.
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen