‫שימפנזה נהרג,‬
‫בלב טריטוריית נ'גוגו.‬
‫זה פורק פאי.‬
‫כדי שדבר כזה יקרה,‬
‫על הרוצחים היה להיכנס לטריטוריה‬ ‫בלי שיבחינו בהם.‬
‫רק קבוצה אחרת אחת הייתה יכולה לעשות זאת.‬
‫קבוצה שהשימפנזים של נ'גוגו מכירים מצוין.‬
‫"המערביים."‬
‫יש מלחמה בדרך לנ'גוגו.‬
‫- אימפריית השימפנזים -‬
‫- מערב נ'גוגו -‬
‫- יומיים קודם לכן -‬
‫השימפנזים של מערב נ'גוגו הם קבוצה נפרדת,‬
‫עם טריטוריה משלה.‬
‫המערביים הם שונים.‬
‫הקבוצה שלהם קטנה בהרבה‬ ‫מהקבוצה המרכזית של ג'קסון.‬
‫אבל הם מאוחדים,‬
‫וזה נותן להם כוח.‬
‫יש רק שמונה זכרים בוגרים,‬
‫לעומת 24 בקבוצה המרכזית.‬
‫אז הנקבות‬
‫עומדות יחד עם הזכרים,‬
‫ועוזרות בהגנה על הטריטוריה.‬
‫- האצ'רסון‬ ‫בן 27 -‬
‫יש אלפא חזק, האצ'רסון,‬
‫אבל הוא שונה מג'קסון.‬
‫הוא לא שולט באותה צורה.‬
‫כאן הכוח מחולק בצורה שוויונית יותר…‬
‫ולכל הזכרים הבוגרים יש תפקידים חשובים.‬
‫- גריסון‬ ‫בן 44 -‬
‫גריסון הוא אחד מהזכרים הללו.‬
‫הוא מזדקן בשביל שימפנזה ממין זכר,‬
‫אבל עם הגיל בא ידע.‬
‫הוא מכיר כל עץ בנ'גוגו.‬
‫יש לו מפה של כל היער בראשו.‬
‫אם יש אוכל שניתן למצוא,‬
‫הוא ימצא אותו.‬
‫חיפוש מזון זו עבודה קשה.‬
‫לעיתים קרובות בשביל גמול קטן.‬
‫הפעם גריסון הוביל את המערביים‬ ‫אל פינוק נדיר.‬
‫שימפנזים אוהבים דבש בר.‬
‫אבל הוא נגמר מהר,‬
‫וזה לא יספיק להאכלת כל הקבוצה.‬
‫בשביל זה,‬
‫המערביים זקוקים לפירות.‬
‫- יום מותו של פורק פאי -‬
‫פירות בשלים‬
‫הם המאכל הכי חשוב בנ'גוגו.‬
‫וכרגע,‬
‫עצי הפרי הפוריים ביותר‬ ‫נמצאים בקצה הטריטוריה המערבית.‬
‫על הגבול‬
‫עם הקבוצה המרכזית של ג'קסון.‬
‫רולינס הוא מוביל הסיור של המערב.‬
‫הא שומר על גבולות נ'גוגו כבר שנים רבות.‬
‫- דמיאן‬ ‫בן 14 -‬
‫דמיאן הוא אחיו הצעיר.‬
‫הוא עדיין מתבגר,‬
‫אבל הוא כבר חזק…‬
‫בטוח בעצמו…‬
‫וחכם מאוד.‬
‫בביקורים באדמות הגבול,‬
‫האחים החסונים האלה‬
‫מובילים את הדרך.‬
‫כשהם מתקרבים לגבול,‬
‫גריסון משגיח על כולם.‬
‫הם נכנסו לאדמות הגבול.‬
‫גם חברי הקבוצה המרכזית של ג'קסון‬ ‫אוכלים פה,‬
‫אז זה חלק מסוכן של היער.‬
‫- רולינס -‬
‫אבל זה שווה את הסיכון.‬
‫יש עץ תאנה ענק, מלא בפרי.‬
‫בדיוק מה שהקבוצה צריכה.‬
‫- דמיאן -‬
‫רוב חברי הקבוצה אוכלים בשמחה.‬
‫רולינס ודמיאן לא.‬
‫חלק מהעניין בסיור הוא לשמור על המשאבים,‬
‫אבל זה לא הכול.‬
‫שימפנזים תמיד ינסו‬ ‫להרחיב את הטריטוריה שלהם אם יוכלו.‬
‫והם עושים זאת‬
‫באמצעות מציאה ותקיפה של מתחרים.‬
‫אם יש להם עליונות מספרית עליהם.‬
‫אז רולינס ודמיאן לא יכולים ללכת לבד.‬
‫הזכרים האחרים יצטרכו להצטרף אליהם.‬
‫הם נכנסים עמוק לטריטוריה המרכזית.‬
‫הקבוצה שלהם קטנה,‬
‫והם לא יודעים‬ ‫בכמה שימפנזי אויב הם עלולים להיתקל.‬
‫הם חייבים להיות זהירים‬
‫ושקטים.‬
‫דמיאן בילה עם רולינס את כל חייו.‬
‫הקשר ביניהם חזק.‬
‫במשימת התגנבות,‬
‫זה עשוי להיות ההבדל בין חיים למוות.‬
‫חברי הסיור שמעו משהו.‬
‫זה פורק פאי.‬
‫והוא לבד.‬
‫כמו בני אדם,‬
‫שימפנזים הם יצורים חברתיים.‬
‫אבל בניגוד אלינו,‬
‫היכולת שלהם ליצור מערכות יחסים‬
‫מוגבלת לחברי הקבוצה שלהם בלבד.‬
‫הם טריטוריאליים ושבטיים‬ ‫באופן שלא ניתן לברוח ממנו.‬
‫התחרות על משאבים טבועה בהם,‬
‫וכך גם הראייה‬ ‫של שימפנזים מקבוצות מתחרות כאחרים,‬
‫שיש לתקוף ולחסל.‬
‫חיי השימפנזה הם קונפליקט שאין לו סוף.‬
‫עבור המערביים,‬
‫פורק פאי היה אאוטסיידר.‬
‫וברגע שהם מצאו אותו לבדו,‬
‫גורלו נחרץ.‬
‫לכל השימפנזים יש שני צדדים.‬
‫זכרים בוגרים כמו רולינס‬ ‫יכולים להיות עדינים ושובבים.‬
‫והם יכולים להיות אלימים ואכזריים.‬
‫אבל הצד האלים הזה חיוני לחברה הזו.‬
‫קונפליקטים טריטוריאליים בין קבוצות‬ ‫הם לא קרב על עושר.‬
‫הם קרב על הישרדות.‬
‫למערביים יש פיות רבים להאכיל.‬
‫והקבוצה גדלה.‬
‫הם צריכים עוד שטח.‬
‫ועוד אוכל.‬
‫הם מצויים בקונפליקט‬ ‫מול קבוצה גדולה וחזקה יותר.‬
‫אז הסיכויים לא לטובתם.‬
‫בינתיים.‬
‫הקבוצה המערבית אולי קטנה יותר…‬
‫אבל היא מאוחדת.‬
‫יש תחושה חזקה של ביחד…‬
‫ותמיכה.‬
‫- גארבו‬ ‫בת 65 -‬
‫גארבו היא השימפנזה הכי זקנה בנ'גוגו.‬
‫שישים וחמש הוא גיל מדהים עבור שימפנזה.‬
‫והיא עדיין ממלאת את חלקה בקהילה.‬
‫- האצ'רסון -‬
‫לא מזיק שבנה הוא האלפא.‬
‫כשהוא שומר עליה, גארבו חיה חיים טובים…‬
‫ומתייחסים אליה בכבוד.‬
‫לגארבו יש עוד בן.‬
‫ריצ'מונד.‬
‫גם הוא מטפל באימו,‬
‫למרות בעיותיו שלו.‬
‫כשימפנזה צעיר,‬
‫ריצ'מונד איבד את כף ידו למלכודת של צייד.‬
‫אפילו שכל דבר ביער קשה יותר…‬
‫הוא לא הסתפק בלשרוד.‬
‫הוא פרח.‬
‫ריצ'מונד היה פעם האלפא המערבי,‬
‫עד שאחיו הצעיר החליף אותו בפסגה.‬
‫אבל עדיין יש לו כוח‬
‫והשפעה.‬
‫המספר הקטן של זכרים בוגרים במערב‬
‫מציב אותם בסכנה‬ ‫במקרה שהיריבות עם הקבוצה המרכזית תסלים.‬
‫יש זכרים צעירים יותר בדרך למעלה.‬
‫- ברגל‬ ‫בן עשר -‬
‫אבל המסע יכול להיות קשה.‬
‫ברגל הוא יתום,‬
‫אז היה עליו להתבגר במהירות…‬
‫ולמצוא דרכים להסתדר.‬
‫אבל כזכר מתבגר,‬
‫הוא משתנה, והוא רוצה להתחיל לבסס את מעמדו.‬
‫הוא מנסה לבצע מפגני דומיננטיות.‬
‫הוא צריך להיזהר.‬
‫הוא מתחיל למשוך תשומת לב.‬
‫בשלב הזה בחייו של שימפנזה ממין זכר,‬
‫הזכרים שמעמדם כבר מבוסס‬ ‫מתחילים לראות בו מתחרה.‬
‫המפגנים הקטנים של ברגל‬ ‫מספיקים כדי לסבך אותו בצרות.‬
‫יום אחד, התוקפנות של ברגל‬ ‫עשויה לעזור למערב מול אויביהם.‬
‫בינתיים, מעמידים אותו במקום,‬
‫והוא נפצע בכף ידו.‬
‫גם ג'ויה יתומה.‬
‫- ג'ויה‬ ‫בת עשר -‬
‫היא בגילו של ברגל.‬
‫וגם היא מתחילה להשתנות.‬
‫האינסטינקטים האימהיים שלה מתחילים להתפתח,‬
‫והיא רוצה לעזור עם הפעוטות.‬
‫כשאין לה אימא ללמוד ממנה…‬
‫מיומנויות ההורות שלה‬ ‫מצריכות תהליך התפתחות.‬
‫בניגוד לברגל,‬
‫בכל מה שנוגע לג'ויה,‬
‫כולם סובלניים מאוד.‬
‫ויש אימהות מנוסות‬ ‫שהיא יכולה להיעזר בהן כמודל לחיקוי.‬
‫- קארסון‬ ‫בת 27 -‬
‫- אי.או‬ ‫בן 3 -‬
‫לקארסון כבר יש שני ילדים,‬
‫והיא שוב בהיריון.‬
‫היא אימא טובה,‬
‫אבל כאן במערב, היא צריכה להיות יותר מזה.‬
‫היא מצטרפת לזכרים בסיור,‬
‫והיא צדה.‬
‫המערביים צדים כקבוצה.‬
‫זכרים ונקבות,‬
‫אלה לצד אלה.‬
‫קופי קולובוס שחורים-לבנים הם לא מטרה קלה.‬
‫הם מהירים וזריזים.‬
‫כדי לתפוס אותם,‬
‫השימפנזים חייבים לעבוד ביחד.‬
‫הציד קשה לריצ'מונד.‬
‫אך הוא יודע ששווה לעמוד בקצב.‬
‫זה ציד מוצלח.‬
‫ויש בשר שניתן לחלוק‬
‫בצמרות העצים.‬
‫- האצ'רסון -‬
‫אם ריצ'מונד רוצה את הנתח שלו,‬ ‫הוא יצטרך לעלות ולדרוש אותו.‬
‫גארבו מבוגרת מדי בשביל הציד,‬
‫אבל זה לא אומר שהיא לא יכולה לקבל את חלקה.‬
‫גארבו סיפקה לריצ'מונד אוכל בילדותו.‬
‫ועכשיו הוא מספק לה אוכל.‬
‫החיים בנ'גוגו יכולים להיות קשים.‬
‫וכשיש לך משפחה להישען עליה,‬
‫זה יכול להקל קצת על העניינים.‬
‫לרוב השימפנזים יש חיבור חזק עם אימם.‬
‫אבל לברגל אין משפחה.‬
‫כל השימפנזים הזכרים עוברים את השלב הזה.‬
‫וכולם חוטפים כמה מכות לאורך הדרך.‬
‫אבל עבור יתום, הדברים קשים יותר.‬
‫בלי אם שתנחם אותו,‬
‫ברגל מבלה זמן לבדו.‬
‫לא רק החיבור חסר לו.‬
‫הטיפוח חיוני כדי להישאר בריא.‬
‫בלעדיו,‬
‫ברגל עלול להיות פגיע.‬
‫שימפנזים בדרך כלל לא עושים הרבה בגשם,‬
‫אבל המערביים לא תופסים מחסה.‬
‫נראה שהסערה מכניסה מרץ בכולם.‬
‫כקבוצה,‬
‫הם מתחזקים.‬
‫ברגל עדיין לבד…‬
‫והוא חולה.‬
‫טפיל פגע בפניו.‬
‫הוא זקוק לעזרה.‬
‫צביון בדרך כלל היה פוחד משימפנזה.‬
‫אבל במצב הזה,‬
‫ברגל לא מהווה איום.‬
‫רוב חברי הקבוצה לא שמו לב שברגל נעדר.‬
‫- גריסון -‬
‫אבל מישהו כן שם לב.‬
‫כשהם מזדקנים,‬
‫שימפנזים זכרים נעשים פחות תוקפניים‬
‫ויותר אכפתיים.‬
‫ולפעמים,‬
‫הם יתערבו כדי לטפל ביתום.‬
‫הקבוצה המערבית צריכה את ברגל.‬
‫אבל כדי שהוא ימצא את מקומו,‬
‫הוא יצטרך ללמוד לשלוט בתוקפנות שלו.‬
‫ועם שימפנזה מנוסה כמו גריסון שיתמוך בו,‬
‫יש תקווה.‬
‫ג'ויה מבלה עוד ועוד זמן עם הפעוטות.‬
‫היא לומדת.‬
‫וכשיגיע זמנה להקים משפחה משלה,‬
‫היא תהיה מוכנה.‬
‫ברגל וג'ויה מוצאים את דרכם.‬
‫לאט לאט הם לומדים‬ ‫למלא את חלקם בחברת השימפנזים.‬
‫להמשך קיומה של החברה הזאת צריך לדאוג.‬
‫אז כמו בכל יום בחייהם,‬
‫המערביים חייבים לצאת ולחפש מזון.‬
‫דמיאן גילה משהו.‬
‫וזה לא פרי יום-יומי.‬
‫זה תפוח הכוכב.‬
‫הפרס הנדיר והעשיר ביותר בנ'גוגו.‬
‫הוא מופיע ביבול ענק פעם בכמה שנים.‬
‫זה בלתי צפוי,‬
‫וכשזה קורה…‬
‫זה מספק יותר אוכל‬ ‫משהשימפנזים מסוגלים לאכול.‬
‫רוב עצי תפוח הכוכב‬
‫נמצאים מעבר לגבול,‬
‫בטריטוריה המרכזית.‬
‫אבל הזכרים המערביים‬ ‫יודעים בדיוק איפה למצוא אותם.‬
‫כי במשך שנים רבות,‬
‫העצים האלה‬
‫והטריטוריה הזאת‬
‫היו שייכים להם.‬
‫וכעת הגיע הזמן‬
‫לקחת אותם בחזרה.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬