Vores kerne er, at vi er en familiedrevet virksomhed,
og derfor har vi solgt flere biler i de sidste ti år
end nogen andre i San Fernando Valley.
Og med vores nye incitamentsordning kan LaRusso Autos partnerskab med Doyona
kun blive stærkere.
Det er meget imponerende.
Men desværre har vi allerede truffet vores beslutning.
Det handler ikke kun om salg.
Vi prøver at undgå negativ omtale.
Jeg beklager, men processen er allerede i gang.
Tak, fordi du er rejst så langt.
Hvordan gik mødet?
Jeg arbejder stadig på det.
Jeg ved, der er et svar. Og jeg finder det.
-Hvis det ikke er muligt… -Det er det.
-Jeg kommer hjem med et ja. Bare rolig. -Det ved jeg.
Gå ud og gør din ting.
Vi savner dig.
Farvel.
Hvad fanden skal jeg gøre?
Du ser glad ud.
Bedre tider.
Er det en af dine venner?
Bedste ven nogensinde.
Besøger du ham, mens du er her?
Det ville jeg ønske.
Han er ikke længere iblandt os.
Meget amerikansk tankegang.
I Japan kan man altid besøge nogen.
De taler til os.
Også når de er borte.
Naturen.
Traditionerne.
Tilbring dine fire årstider i Okinawa.
Undervurder aldrig din fjende.
Selv hvis du tror, de er svagere end dig, skal du være et skridt foran dem.
Kun sådan kan man sikre en sejr.
Er det forstået?
Ja, sensei.
Godt.
Lad os se, om I virkelig har forstået lektien.
Spark dette træ ned fra toppen.
Røde, du begynder.
Ynkeligt.
Rickenberger.
Vis ham det.
Stop med at flæbe.
-Jeg kan godt, sensei. -Hvad venter du så på?
Vil du ikke have et tilløb?
Ikke nødvendigt.
Ikke dårligt.
Slet ikke dårligt.
Men han snød.
Nej.
Modsat dig gjorde han, hvad jeg bad om.
Hvis dit sind er adræt, er du det også.
Det er den bedste måde at slå fjenden.
Ikke med ren råstyrke.
Man skal kæmpe intelligent.
Gør det,
så sejrer du altid.
COBRA KAIS NYE ELEV
Lad os se her.
Alt ser godt ud.
Okay.
Hvad er der galt?
Skal jeg tænde for TV'et eller hente en pude til?
Hvad hvis operationen ikke virkede?
-Hvis jeg aldrig kommer til at gå? -Tænk ikke sådan.
Jeg ved, hvad der kan hjælpe. Et stort stykke chokoladekage.
Hvordan lyder det?
-Okay. -Jeg er straks tilbage.
Undskyld, Bobby. Jeg dummede mig.
Fortæl Robby, jeg gør det godt igen.
Okay, jeg fortæller ham det selv.
Jeg må smutte. Farvel.
Undskyld mig.
Hvordan gik Miguel Diaz' operation?
Han er vågen. Lidt ude af den, men i bedring.
Godt. Så han kan gå igen?
Sådan fungerer det ikke.
Vi må se, hvor vellykket operationen var.
Men du kan komme med ind? Det vil gøre ham glad.
Han skal være med sin familie.
Velkommen til Okinawa Internationale Lufthavn.
Til Tomi.
Hvornår var du sidst i Tomi?
Det er længe siden.
-Tiden har vist stået stille her. -Ja.
-Nu mig. -Vi er fremme.
Fantastisk, tak.
"Tomi Landsbypark"? Et indkøbscenter?
Hej, Robby.
-Du burde ikke være her. -Det var eneste mulighed for at se dig.
Jeg hører, at du laver samfundstjeneste for at komme tidligt ud. Godt.
Er det et blåt øje? Slås du derinde efter alt det, der skete?
Belærer du mig seriøst om at slås?
Du har ret. Undskyld.
Jeg ville bare sige, at jeg dummede mig…
-Spar dig. -Jeg siger bare…
Hvad?
Du er på min side? Har min ryg?
Det betyder ikke en skid.
Hr. LaRusso sagde det samme, og se mig nu.
Glem LaRusso.
Hey, køen går i stå! Skal jeg kaste en sko efter dig?
Se, hvad vi har her. Forfølger du mig, smukke dreng?
Selvfølgelig ikke.
Du vover på at spise min suppe, Guldlok.
Jeg sagde helle for bønnerne.
Jeg går ikke, før vi har talt.
Det bliver ikke foreløbigt. Jeg har lidt travlt.
Godt, for jeg er sulten.
Hej! Er I klar til at jorde vores geografipræsentation?
Jeg er klar til at gå tilbage til at ignorere hinanden.
Rolig nu! Min popularitet er på vej op, mens din falder støt.
Men måske kan vi mødes på midten,
som et seksuelt Venn-diagram.
-Hvad er der under lagenet? -Endelig spørger du.
Sådan mener videnskabsmænd, at dalen så ud,
da dinosaurer beboede Jorden.
Tryk bare på hadrosaur-ægget.
Ikke dårligt!
Måske kan jeg få 12 helt uden bestikkelse.
Du behøver aldrig betale for et 12-tal igen.
Toogtyve i træk. Ny rekord.
Det her er et mesterværk.
Størrelsesforholdet er korrekt.
Og med 8251 individuelle dele viser denne nøje sammensatte model
det præcise øjeblik, inden asteroiden ramte…
Beklager. Jeg mistede vist grebet om min bold.
Det der tog mig tre uger at bygge.
Det tog mig tre sekunder at ødelægge det.
Har du en til?
En ny uge, en ny pissekonkurrence.
Ikke overraskende. Du elsker jo at pisse.
Du ramte med ét spark.
Du var heldig.
Træd væk, eller dit held er forbi.
Som om du starter noget, prinsesse.
Hvorfor ikke gå i seng med en ny og knuse hans hjerte?
Hvad sker der, frøken LaRusso? Du kender vores fysiske retningslinjer.
Brød hun ind i din personlige boble uden verbalt samtykke?
Ja, hun forstyrrede min sikkerhedssfære.
Hvad? Han begyndte med at ødelægge mit geografiprojekt.
Det var et uheld!
Du burde nok ikke tage legetøj med i skole.
Ingen undskyldninger. I skal respektere hinanden.
Lad os stoppe aggressionen. Mikro og makro.
Gider du lige?
Betragt det her som en advarsel.
Og fjern de Legoklodser, før nogen kommer til skade.
Ingen steder er sikre for jer, barnerøve.
Er landsbyen solgt?
Da afgrøderne begyndte at dø ud,
døde landsbyen også næsten.
Så hr. Sato vendte sig mod en helt ny branche. Detailhandel!
Nu er Tomi Landsbypark en populær destination.
-Til shopping, underholdning… -Hvad med landsbyboerne?
De mistede jo deres hjem?
Nej. Det gav dem arbejde.
Moderne hjem. Det reddede deres landsby.
-Det er så fjernt fra det, jeg husker. -Ja, der er sket mange ændringer.
Vi havde en Subway. Nu har vi en Jersey Mike's!
-Jeg har en menu, hvis du vil se den? -Ellers tak.
Tak for din tid.
Nyd resten af din tid i Tomi Landsbypark.
Daniel-san?
Du, smukke dreng.
Tag det, din grib.
-Lad mig hjælpe dig. -Jeg klarer mig.
Du har ret. Men du er mit barn, og jeg er din far.
Så lad mig hjælpe dig.
Vi har haft vores problemer.
Men inden slåskampen på skolen var vi på rette vej.
Vi havde én god dag.
For en måned siden. Hvor har du været?
Hvorfor kom du ikke?
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg ville være kommet. Der skete noget på hospitalet…
-Forstået. -Kom nu, Robby.
Jeg burde vide, du ville vælge Miguel.
Jeg valgte ikke. Jeg prøver at ordne det hele.
-Det vil Miguel sætte pris på. -Jeg fik ham ikke indlagt.
-Robby, kom nu… -Rør mig ikke!
Jeg har ikke brug for dig.
-Kom med. -Hey. Jeg har styr på det.
De her shorts klemmer alle de forkerte steder.
Vis lidt skoleånd.
Okay. Kom så, Bjergløver!
Gid, vi kunne gøre noget ved de åndsamøber.
-Det kan vi. -Hvordan?
Blatt giver os eftersidning, bare vi nærmer os dem.
Jeg kan ikke se hende.
Og hvad er en fodboldkamp uden fysisk kontakt?
De tror, vi er dørmåtter. Lad os vise, de tager fejl.
Ja!
Ro på med den fysiske kontakt!
Hun elskede dig.
-Hvad sagde du? -Det fortalte hun mig.
Du havde noget kørende med skolens lækreste pige,
og du ødelagde det ved at blive en taber!
Det er vel derfor, europæerne kalder det fodbold.
-På ham. -Nej, vent. Husk hvad sensei sagde.
Kæmp intelligent.
Stop!
Ved I hvad? Nu er det nok! Op på rektors kontor, alle sammen!
Efter min uddannelse blev jeg medlem af Hijikata Tatsumi Dansekompagni.
Og vi rejste verden rundt.
Sydney, Paris, Singapore.
Så du opnåede din drøm. Hvor skønt. Havde du et yndlingssted?
London.
Lad mig gætte. Teen?
Nej.
Jeg så The Cranberries åbne for Radiohead i 1995.
De spillede "Zombie", "Linger" og "Dream".
-Hvornår begyndte du at undervise? -Da jeg kom tilbage hertil.
Tante Yukie blev syg.
Og… det her var altid mit hjem.
Jeg er ked af at høre, hun er gået bort. Jeg ved, hun var meget stolt af dig.
Inderst inde ved jeg, hun ønskede, jeg skulle gifte mig.
Jeg forblev…
Hvad kaldte du det?
En "fri fugl".
Skal jeg tro på, at ingen fyr satte en ring på den finger?
Mange prøvede.
Men ingen af dem kæmpede til døden for mig.
Svært at leve op til.
Undskyld, det her er…
…helt surrealistisk.
Det føles som fem minutter siden, vi så hinanden, ikke 30 år.
Tredive år!
Havde vi haft Facebook og Instagram, havde vi måske aldrig mistet kontakten.
Hvorfor kom du tilbage til Okinawa?
Jeg sagde jo, min virksomhed…
Nej.
Hvorfor kom du rigtigt tilbage?
Min drøm blev også opfyldt.
Jeg har en fantastisk familie.
Min egen forretning.
Jeg er enormt heldig.
Men så meget er gået galt på det sidste.
Alle forventer, at jeg har svaret. Jeg ved knap nok, hvad der er op og ned.
Jeg plejede at have et mareridt,
hvor jeg skulle på scenen, men jeg kendte ikke koreografien.
Jeg følte mig ude af kontrol.
Præcis.
Mr. Miyagi plejede at hjælpe mig.
Men…
Du ved…
Jeg har samme alder som Mr. Miyagi, da han mødte mig.
Han havde regnet det hele ud.
Jeg kunne godt bruge ham.
Jeg ville ønske, han kunne vise mig vej.
Jeg tror, jeg kan få det til at ske.
Alt okay, makker?
Jeg er ikke i snakkehumør.
Værsgo.
Bartender…
En whisky med vand.
Jeg tænkte nok, du var her.
Og at du var ovre dit raserianfald, så vi kan have en voksen samtale.
Dave. En kyllingesandwich til at tage med.
Selvfølgelig. Giv mig tre minutter.
Du har tre minutter.
Du har det skidt.
Måske på grund af mig.
Du må tro på, det var for dit eget bedste.
Jeg ville aldrig såre dig.
Jeg ville bare hjælpe.
Du gjorde det umulige.
Du gav Cobra Kai nyt liv.
Du gav mig nyt liv.
Så begyndte du at føre de børn ned ad den gale vej,
og jeg måtte træde til.
Jeg prøvede at advare dig, men uden held.
Jeg måtte gøre noget.
Men det er tid til, at du kommer hjem.
Du hader mig nok.
Men jeg vil altid være din lærer.
Jeg kender dig bedre, end du selv gør.
Der er kun en måde at få dig ud af den sump på.
Nævens vej!
Du var den bedste, Johnny.
Og du kan lære børnene det.
Du har gjort det før.
Når vores dreng kommer tilbage,
så hjælper vi ham på benene.
Hold dig fra Miguel og hans familie, eller jeg slår dig ihjel.
Værsgo, Chuck.
-Hvor meget? -Fem dollars.
Min tid er vist gået.
Jeg må løbe.
Tænk over det, jeg sagde.
Caldwell, Johnson, Rickenberger. I tre og Eli kan gå.
-Utroligt. -Det er løgn! Hvad med os?
Resten af jer får genoprettende, ikke straffende, lørdagseftersidning.
Eftersidning? Fedt, endnu en plet på mine papirer.
Det er noget pis!
Frøken LaRusso! Det er ikke sådan, vi udtrykker os her.
Du har vist brug for to gange eftersidning.
Den her skole stinker!
Jeg kender hende ikke så godt.
Så det her er Yukies hus?
Jeg overtog det, da hun døde, og…
Jeg nænner ikke at sælge det.
Det forstår jeg godt.
-Fandt du det, du ledte efter? -Ja.
Okay.
Miyagi-san skrev til tante Yukie.
Så mange år, så mange breve.
Meget romantisk.
Skrev Mr. Miyagi kærestebreve?
-Du er overrasket? -Det mener du ikke?
Her. Hør.
"Lige siden vi var små,
og du smilede til mig, så genert,
har jeg elsket dig.
En god ting kom der ud af den tid, vi var adskilt.
Jeg fik lov til at forelske mig i dig
to gange
i løbet af ét liv."
Kumiko…
De er fantastiske.
Hvad er der?
Det her er…
…skrevet den uge, Mr. Miyagi døde.
Skal jeg læse det højt?
Ja tak.
"Min kæreste Yukie.
Jeg beklager, at der er gået så længe siden mit sidste brev.
Det glæder mig at høre, at Kanhizakura er ved godt helbred."
Hvem er det?
Kanhizakura er okinawansk kirsebærblomst.
"Jeg må desværre fortælle dig, at jeg er tilbage på hospitalet.
Du skal ikke bekymre dig.
Der er intet at lave udover at se fjernsyn
og tænke.
Tænke på familie.
Tænke på os.
Tænke over, hvor jeg har været.
Tænke over, hvor jeg skal hen.
I livet har jeg altid ledt efter tegn, der kunne vise mig den rette vej.
Men jeg for vild.
Til jeg mødte Daniel-san.
Hans venlige hjerte, stærke chi
og loyalitet og kærlighed over for dem omkring ham,
er et lys, der viser mig vej.
Jeg er meget stolt af den mand, han er blevet.
Selvom han stadig er stædig.
Jeg troede aldrig, jeg ville få en familie igen.
Daniel-san har inviteret mig ind i sin familie.
Og han har videregivet det, jeg lærte ham i Miyagi-Do
til sin datter.
Samantha får mig til at føle mig som hendes tanmee."
Hvad er "tanmee"?
Bedstefar.
"I livet vil vi altid fare vild.
Men det er mennesker, ikke tegn,
der viser os tilbage til den rette vej.
Kan du lide det, Yukie?
Det hørte jeg i en bilreklame.
Kærlig hilsen Nariyoshi Miyagi."
Tak, Mr. Miyagi.
Tak.
Daniel-san.
Hvad laver du her?
-Vil du have telefonen? -Ja.
Så hent den.
Jeg kan ikke. Selv med operationen vil jeg måske aldrig…
Ti stille!
"Aldrig", "kan ikke…"
Det er bare meningsløse ord. Tid til at rejse dig og gøre noget.
Du er ikke et barn. Du må arbejde for det.
Vil du have noget, så må du kravle, bruge dine tænder om nødvendigt.
Gør det, der skal til.
Jeg vil altid være lige her.
For jeg vil altid være din lærer.
Hent den så.
Ja, sensei.
Du klarer det. Sådan.
Kom nu!
Okay.
Pis.
Du faldt som en vinder.
Sygeplejerske!
"Men Robby, du er min søn."
"Jeg hader dig, far."
Din pige skred, din far hader dig.
Du har ingen.
Og nu har du intet.
Tilbage til køjen, Payne. Alle sammen.
Keene, du har besøg.
Hvem er det?
Hej, min dreng.
Tak.
Skål for dig, Kumiko.
Da jeg hørte de breve i aftes, var det som at være sammen med Mr. Miyagi.
Tak.
Tante Yukie sagde altid til mig:
"Send noget godt ud i verden,
så vil det gode vende tilbage til dig."
Det kan jeg lide.
Jeg kunne bruge noget godt lige nu.
Jeg ved, at tingene er uafsluttede med din forretning, men Daniel-san,
det skal nok gå.
Det ved jeg.
Det håber jeg.
Daniel-san!
Krænk min ære igen,
så slår jeg dig ihjel.
Chozen.
Tekster af: Sidsel Seeberg