Hva gjør du her?
Du trodde vel ikke du kunne gjemme deg evig?
-Skal du knekke min arm også? -Du lot det skje.
Du ville ikke engang slåss tilbake. Du dro hjem og gråt til mamma.
Vel, mamma er ikke her.
Ikke vær redd, jeg skal ikke knekke armen din.
Du fortjener mye verre!
Robby, Miguel…
Se hvor de er nå. Og det er din feil!
-Det er din feil. -Miguel!
Du startet dette,
la oss avslutte det.
Kom igjen, din snegl!
Beveg de krøplingbeina!
Kom igjen, Diaz.
Ok, der. Hold den.
Kjenn at det brenner. Ser bra ut. Greit. Ti til.
Kom igjen, Diaz!
Nesten der. Kom igjen!
-Jeg tror jeg får teken på det. -Ja vel? Tenk fort.
Ser bra ut.
Ser veldig bra ut.
Nå kommer den!
Hva venter du på? Beveg deg!
Ja!
Ok, hva med "Johnny Lawrence Karate"?
Eller "Strike Hard Karate"?
Jeg prøver å finne et navn til vår nye dojo.
Hvor lang tid tar det før Facebook-meldinger leveres?
-Ali er i Colorado, det tar nok en stund. -Det skjer med én gang.
Hva med "All American Karate"?
Det er ikke bra nok.
Vi må ha noe som forteller alle at vi har dalens råeste dojo.
Ja. Det suger at Cobra Kai er et så rått navn.
Hva om vi beholder det?
Men vi staver "Cobra" med "K". De kan kalle oss trippel K.
Som KKK?
Ja, det er nok en dårlig idé.
Samme det. Vi finner ut av det. Først trenger vi elever.
Det er min første dag tilbake på skolen. Jeg kan rekruttere. Men hvor trener vi?
La meg bekymre meg om det.
-God morgen, vennen. -Vil du sette deg?
Jeg har laget litt av den teen jeg tok med fra Okinawa.
Dere er rare. Hva skjer?
Vi har snakket om hva vi skal gjøre med Cobra Kai.
Har dere?
Beklager at jeg ble så sur for at du trente de andre.
Jeg ante ikke hva du gjennomgikk.
Vi prøver å ordne det, men…
Når de bøllene plager deg på skolen, vil vi at du skal kunne forsvare deg.
Så hva sier dere?
Pappa gjenåpner Miyagi-Do.
Og jeg er 100 % enig.
Hva sier du?
-Klar til å sette i gang igjen? -Nei.
Sam.
Sam, vent. Hei.
Hva skjer?
Jeg driver ikke med karate lenger, ok?
Hva var det?
Det skjer noe med henne. Jeg tror ikke hun sover godt.
Det visste jeg ikke.
Jeg har vært så opptatt av alt som foregår at jeg ikke har vært nok sammen med henne.
Kanskje du skal skulke i dag.
Ikke sant? Hun kan skulke skolen.
Jeg tar meg av forretningen. Gå og utfør litt Miyagi-magi.
-Der er han. -Jøss!
Ja!
VELKOMMEN TILBAKE MIGUEL!
Hei, godt å se deg.
Han er tilbake!
Ja, Miguel!
El Serpiente!
-Hva skjer? -Velkommen tilbake.
Godt å være tilbake.
-Fikk du bioniske bein? -Nei, samme gamle, kjedelige menneskebein.
Jaha? Kan du slåss? Du må forsvare den tittelen.
Du må gjennom meg først. Cobra Kai sparker fra seg.
Jeg ville snakke med deg om det.
-Vi snakkes i lunsjen. -Greit.
-Hva skjer, Miguel? -Hei.
Hei, Comeback Kid! Velkommen tilbake.
Håper også på triumferende retur til massene med bevegelige lemmer.
-Hvorfor har du gips? -Brudd i øvre del av spolebeinet.
Den stinker.
Jeg la litt sitron i for å motvirke det. Du får fortsatt lov til å signere den.
Absolutt ikke.
Da du var en irritasjon, sørget du for at jeg fikk en A.
Nå kan du ikke gjøre det engang, for du er defekt.
Hvordan knakk du armen?
Vi har mye å snakke om.
Det er klart til bruk.
Garderober der, damprom og private dusjer.
Hvordan liker du juicen?
Beste appelsinjuicen jeg har smakt.
Juicebar i lokalet. Kundene dine vil elske det.
Jeg har noen folk som snuser på det. Du ser ut til å kjenne igjen et kupp.
-Skal vi gjøre papirarbeidet? -Hvorfor? Jeg tar det!
Vi må ha en kontrakt. Jeg må sjekke kredittverdigheten din.
Jeg vil helst unngå det.
Hva med å hoppe over det der og gjøre en muntlig avtale?
Som menn.
Det er det fjerde stedet du har sett på i dag?
Ja, jeg har et budsjett.
Vel, dette er så billig som man får det.
Måtte kutte ned med et par hundre grunnet asbesten.
De tror de fikk alt bort.
Med litt maling og hardt arbeid kan jeg få det til å funke.
-Hvor mye snakker vi om? -Tre tusen.
Tre tusen?
Er du seriøs? Dette stedet suger!
Hvor er juicebaren? Hvor er damprommet?
Det var en salgsautomat. En hjemløs fyr dreit i den.
Jeg dro hit i den tro at dette var billig.
Dette er L.A., kompis. Vil du ha et tak og fire vegger,
kommer det til å koste.
Sier du at dette stedet er gratis?
-Ja. -Helt gratis, ingen vilkår?
Ja, det er gratis.
Så jeg kan drive med karate her? Fra søppeldunken til det treet?
Gjør hva du vil. Det er en park. Kan jeg gå tilbake til familien min?
Ja, takk.
Dette er vel ikke så ille?
Det er vel bedre enn skolen.
Det er noe med stillheten,
lyden av vannet…
Det pleier alltid å hjelpe.
Jeg tenkte at vi begge kunne trenge det i dag.
Er det derfor vi er her?
Jeg tenkte også at vi kunne fange middag til i kveld.
-Den er litt rusten. -Ja. Det er jeg også.
Trikset med å fiske her, er å få snøret ned i det dype vannet,
bort fra båten.
Alt ligger i kastet.
Ok, få skuldrene bak. Bøy albuene, la den fly.
Sånn, ja.
Husker du sist vi var her?
Det var med Mr. Miyagi.
Han fikk en så stor fisk at mamma ikke turte å tilberede den.
Mener bestemt at vi måtte bestille pizza.
Det var da vi lærte deg å balansere på baugen.
Ikke at det trengtes, vi fikk deg ikke ned om vi prøvde.
Skal vi prøve igjen for gamle dagers skyld?
Jeg visste det.
Hva visste du?
Tok du meg med for å lure meg til å gjøre karate?
Hva? Nei. Dette har ingenting med det å gjøre.
-Jeg ville bare tilbringe dagen sammen. -Jeg sa det, pappa, jeg ga opp karate.
Hjelp meg å forstå, er du snill. Jeg vil hjelpe.
Bare glem det. Du kan ikke.
Jeg kan ikke om du ikke sier hva som foregår.
Vær ærlig med meg, Sam.
Jeg stivnet, ok?
Jeg så vennene mine bli skadet.
Jeg så Demetri få armen knekt, og jeg klarte ikke å gjøre noe.
Nå har jeg panikkanfall. Jeg vet ikke om jeg kan forsvare meg selv mer.
Jeg er så lei for det, Sam.
Bare kjør meg hjem.
Har deg.
Å, faen.
Trodde du jeg skulle dytte brettet?
Kom an. Jeg er bedre enn som så.
Hva mer trenger du hjelp med? Skal jeg signere gipsen? Klart det!
Innkommende.
-Se på det triste fjeset. -Ikke sant?
Beklager. Festen er full.
-Hvor skal jeg sitte? -Avvisningsbordet. Der borte.
For en taper!
-Hei. -Hørte om det som skjedde med Demetri.
Hvordan kunne du?
Du burde takke meg for at jeg tok hevn.
De startet kampen. Vi avsluttet den.
-Det er ikke det senseien lærte oss. -Han er ikke min sensei.
-Etter alt han gjorde for deg, svikter du? -Han sviktet oss.
Det er ikke du som snakker. Det er Kreese, han hjernevasket deg.
Du kan endre det, forlat Cobra Kai, bli med i vår nye dojo.
Om du kommer, følger andre etter.
Ok? Vi kan vise alle at vi ikke er bøller.
-Det kan bli som før. -Har han en ny dojo?
Hei. Sjekk han her. Står og henger med en pikk i hånden.
Er dette vennene dine nå?
Du trenger ikke å snakke med meg. Bare vit at jeg alltid er der for deg, ok?
Jeg sa jo at du ikke kan hjelpe meg.
Kan du ikke si hva som skjedde?
Da slåsskampen startet,
kunne jeg ikke røre meg.
Jeg fikk ikke puste.
Det føltes som…
…om hjertet mitt skulle hoppe ut av brystet.
Jeg visste noe var galt alt før det, jeg trodde… jeg kunne takle det.
Har dette noe med Tory å gjøre?
Første gang jeg så henne etterpå.
Jeg følte det kom til å skje igjen.
At jeg ville bli skadet.
Miguel ville falle.
Og Robby ville stikke av.
Hjernen min følte at det startet, så kroppen min bare… stoppet.
Det må ha vært skremmende.
Demetri ble skadet.
-Og jeg gjorde ikke noe for å stoppe det. -Sam, det er ikke din feil.
Du vet at Cobra Kai er helt ute av kontroll.
Det er problemet.
Jeg er redd, pappa.
Jeg har aldri følt meg så alene.
Du er ikke alene.
Uansett hva du føler, er det ikke noe å skamme seg over. Ok?
Hva med et stopp på vei hjem?
-Hei, hva skjer, Moose? -Hva?
Sensei?
Hvordan kom du forbi vaktene?
Jeg var elev her. Jeg vet om hemmelige innganger.
Hei. Jeg har gode nyheter. Jeg fant et fint sted til vår nye dojo.
-Å? -Hvordan går rekrutteringen?
Så ille?
Alt er forandret, sensei.
Cobra Kai, de… De tar Kreese for god fisk.
Hva er galt med fisk?
Sensei Kreese gjør dem om til en hær av rasshøl.
Vi får ikke overtalt dem.
Vent her.
Hør etter!
Jeg rotet det til.
Jeg er lei for det.
Jeg lot det handle om meg.
Det er ikke det en sensei gjør.
Jeg tok den lette utveien. Jeg ga opp.
Det som skjedde her på skolen…
Jeg ble rystet.
Kunne ikke se meg selv i øynene, og slett ikke dere.
Ja. Det er vel enklere å si det der til deg selv.
Men sannheten er…
…at du ga oss opp lenge før slåsskampen.
Du ble myk.
Og vi led for det.
Nå hører du etter.
Du kom til dojoen min mykere enn en barnerumpe.
Jeg gjorde deg til den du er, ikke Kreese.
Han driter i deg.
I dere alle.
Om dere vil sutre om fortiden som en gjeng pingler, ok, da gjør vi det.
Vil dere bli hos Kreese? Ja vel.
Husk at jeg advarte dere når livet deres går i dass.
Eller dere kan manne dere opp… og bli med i dojoen min.
Havenhurst og Magnolia, i morgen klokka fire.
Vil dere redde dere selv og trene riktig,
bør dere dukke opp.
Ikke kom for sent!
Beklager, gutt. Gammel vane.
Uansett hvor mange ganger jeg kommer tilbake,
kan jeg ikke unngå å få et adrenalinrush.
Så flott, pappa. Men du har ikke sagt hva vi gjør her.
Kom hit.
Her.
Jeg vet det. Det var her du slo Johnny Lawrence.
Nei.
Det var her jeg nesten tapte mot frykten.
Hva mener du? Når?
Under min andre turnering.
Jeg trengte ikke å kjempe i de første rundene, så jeg var uthvilt.
Jeg trodde jeg var klar.
Men i den siste kampen…
Motstanderen var nådeløs.
Før jeg visste ordet av det, lå jeg på matten. Frykten overtok.
Jeg var lammet. Jeg kunne ikke røre meg.
Tanken på å reise meg og slåss mot ham
skremte livskiten ut av meg.
Jeg ville bare løpe og gjemme meg.
Så hva gjorde du?
Daniel-san!
-Mr. Miyagi, det er over! Glem det! -Nei!
Jeg er redd!
Det er greit å tape mot motstanderen. Men ikke tap mot frykten.
-Men jeg er redd! -Hei!
Du må fokusere.
Daniel-san, din beste karate er enda inni deg.
På tide å slippe den ut!
Heldigvis var Mr. Miyagi der til å hjelpe meg å fokusere.
Jeg reiste meg…
…og avsluttet kampen, og jeg vant.
Mr. Miyagi hadde alltid en måte å fikse ting på.
Rådet hans var helt klart det jeg trengte å høre.
Men det var jeg som måtte reise meg og gjøre noe.
Jeg lever fortsatt med frykten, Sam.
Det gjør alle på ulike nivåer.
Jeg prøver bare å ikke la den vinne.
Bare du kan komme deg opp når du ligger nede.
Ingen andre.
Jeg lover at jeg skal være der…
…og hjelpe deg bestandig.
Akkurat som Mr. Miyagi var der for meg.
Senere, nerd!
Drittsekker.
Har du en tusj?
Ja.
Gips.
JEG ELSKER DEN STORE PIKKEN DIN
Sånn.
Mye bedre.
Det var virkelig…
Det der…
Takk.
Etter hele den, du vet,
greia med truserøsken foran,
vet jeg hvordan det er.
Det suger at alle ler av deg.
Hvis det betyr noe, har jeg opplevd mange truserøsk bak, og…
…det er heller ikke så gøy.
Ok.
-Vi gjør ikke dette til en greie. -Nei.
Visste du kom tilbake.
Jaså?
Her, ta imot.
Hva er denne til?
Jeg tenkte vi kunne trene litt sammen.
Altså, bare hvis du vil.
Vis meg…
…kast stangen.
Hva?
Fin blokkering!
"Kast stangen."
Så fisketuren var karatetrening?
Mer et lykketreff.
Igjen.
Kom igjen.
Dette er dag én.
Vi har vært her før.
Men dette er annerledes.
De prøvde å rive oss ned.
Det funket ikke!
De sa vi trengte et tak og fire vegger.
Drit i det!
Denne parken…
…er den nye dojoen vår.
For man trenger ikke en dojo for å være en dojo!
Er det forstått?
Ja, sensei!
Jeg startet Cobra Kai med én nerd.
Dette er fremskritt.
Og hvis vi vil bli tatt på alvor,
må vi ha et navn som inngir respekt.
Et navn som viser makt og dominans.
Kobraer er sterke.
De er kanskje jungelens konger, men verden er mer enn jungel.
Og det er bare ett dyr…
…som kan drepe en slange.
Manguster?
Et ekte dyr, Bert.
Velkommen…
…til Eagle Fang Karate.
Ørner har ikke hogg…
Ta dem på!
-Flere som synes de var trange? -Gjør flere sit-ups.
Greit, alle sammen, på plass!
Sensei, se.
Har det fortsatt.
Klassen vår ble visst større. Gjør plass.
Jeg sa det. Cobra Kai for livet.
Slapp av, Johnny. Jeg er ikke her for å slåss.
Så hvorfor i helvete er du her?
For å be deg komme tilbake til Cobra Kai, der du hører hjemme.
Du er gal om du tror jeg samarbeider med deg igjen.
Pisspreiket du gir dem, den dritten de holder på med,
det er helt på trynet.
Og det er din skyld.
Der må jeg si meg uenig med deg.
Jeg bryr meg om elevene mine.
De er sterke, og de er ekte fightere.
De ville ikke gjort den feilen å vise nåde og ende opp i koma.
Det er nå det gjelder, Johnny. Du får ikke flere sjanser.
Bra.
Du har tatt valget ditt.
Og du vil angre på det.
Tekst: Susanne Katrine Høyersten