Jeg vet det er en stund siden forrige time.
Etter slåsskampen på skolen, visste jeg ikke om Miyagi-Do burde bestå.
Men ting ble verre etter at vi stengte. Derfor er vi tilbake.
Den eneste måten å stoppe Cobra Kai på, er om vi alle jobber sammen.
Men dere må alltid huske at grunnen til at vi lærer karate er
å vise verden at dere ikke er en gjeng pysete nerder.
Å vise dem at dere er tøffe!
For ørner drites ikke på.
Det er de som driter.
Bare ikke glem at å være en råtass ikke betyr å være et rasshøl.
Målet er ikke å skade andre unger.
Målet er å…
…vinne for enhver pris.
De vi trodde var våre allierte, har vendt seg mot oss.
Nå angriper fiendene våre oss fra alle kanter.
Det er ingen vei tilbake.
Det er nå vi må vise dem…
…tilgivelse.
Medfølelse.
Mr. Miyagi pleide å si at om du er ute etter hevn,
kan du begynne med å grave to graver.
Han hadde rett.
Hvis du har hat i hjertet ditt, har du allerede tapt.
Jeg vet det ikke er lett, men dere må gjøre alt dere kan…
…for å banke gørra ut av dem. Ikke la dem bølle med dere.
Dere må stupe inn som en ørn,
ta tak i dem med klørne og sette hoggtennene i dem.
Men dere skal aldri starte slåsskampen.
Dere skal…
…avslutte den.
For godt.
Gjør jeg meg forstått?
Ja, sensei.
SYLMAR UNGDOMSANSTALT
Den er låst. De åpner den når han er på tur ut.
-Tuller du? Ringte de deg? -Jeg ringte dem.
Noen måtte hente ham, med Shannon på avrusning.
Jeg er her, hva?
Jeg vil ikke ha trøbbel. Jeg er kun her for Robby.
Robby trenger deg ikke. Du har gjort nok.
-Takk. Ha det. -Har du kontroll på alt?
-Ja. -Akkurat som du hadde kontroll på Kreese?
Hva trodde du ville skje når du påkalte den djevelen?
-Kreese er mitt problem. -Ikke nå.
Han har gjort det klart at han er alles problem.
Som vanlig må jeg rydde opp etter deg.
Jeg rydder opp etter meg selv.
Jeg håndterer det.
Og hvordan gjør du det? Skal du banke ham opp?
-Det funket jo bra på verkstedet. -De fortjente det.
Det er problemet. Du har slått først hele livet ditt.
Du har aldri vurdert å tenke først.
-Vet du hva jeg tenker nå? -Ja, ganske sikker på det.
Seriøst?
Robby.
-Hei, Robby. -Jeg sa at jeg ikke vil ha deg her.
-Du er sønnen min. Jeg ville være her. -Og jeg også.
Det er din feil at jeg havnet her.
Jeg vet du er sint. Jeg gjorde det som var best for deg.
Du skal vite at jeg er her. Du har alltid et hjem i Miyagi-Do.
Eller hos meg.
Hold dere unna livet mitt, begge to.
Robby…
-Beklager… -Beklager.
Nei, jeg skulle sett hvor jeg gikk.
Jeg også.
Gratulerer med å være på beina igjen!
Bokstavelig talt.
Takk.
Du skal få gå til vennene dine.
De er ikke vennene mine.
Ikke etter det de gjorde mot dere.
-Jeg bør gå til lesesalen. -Jeg skal samme vei.
Ok.
Tror du det har gått nok tid til at vi kan være venner igjen?
Eller begynne på nytt?
Hei. Jeg er Sam. Fint å møte deg.
Miguel. Det er en glede.
Yasmine?
Hei.
Vi bare…
…drev med studering.
Så dere to…
Hva?
Nei. Som om jeg ville datet dette utskuddet.
Samme det, Cruella. Hva med å drepe noen dalmatinere?
Jeg er 101 % forelsket!
Kan ikke tro det skjedde!
Ja, jeg tror…
…kjærligheten beseirer alt.
Den gjør vel det.
Ok, la oss gjøre det igjen fra toppen.
Fortsett. Kom igjen.
-Kom an, Chris. Du kan dette. -Beklager, jeg prøver å henge med.
Likte du å få armen knekt?
For om du forsvarer deg sånn, er du snart gipset igjen.
Ok, dere, la oss ta en pause, ok?
Det er iste og saft inne.
Herremin.
Jeg er så sliten.
Det var brutalt.
Ta det med ro. Det er første uke.
De bør kunne dette. Det er min skyld at de er i denne situasjonen.
Én dag står de kanskje alene og trenger de teknikkene for å overleve.
Ok, så dette handler om Robby, hva?
Hør her, Daniel, du må la ham finne ut av det.
Hvis han vil komme tilbake, er døren alltid åpen, men…
…hvis ikke, må du gi slipp på ham.
Jeg kan ikke bare gi slipp på ham.
Han har ingen!
-Nei, se på dette! -Hei, Ron.
Hvorfor er styremøtene på fritidssenteret når du har en magisk hage her?
Er det ekte koi?
Hva skjer?
Det er flere måneder til dalsmesterskapet. Er det et problem med komitéen?
Det er et problem med turneringen.
Bra, Bert. Minn meg på å ikke tirre deg. Rumpetryne, du er neste.
Må kallenavnet mitt følge meg hit?
Vil du være Kukånde?
Rumpetryne går greit.
Bra, Kukånde!
Greit. Diaz, din tur.
Se for deg han jeg stjal denne fra. Tenk deg de dumme, hvite dreadsa.
Godt forsøk. Hvem er neste?
-Nei, jeg klarer det. -Det går bra.
Jeg klarer det.
Stå i sidestilling. Bruk tåballene.
Miguel!
-Går det bra? -Det går bra!
Ta en pause, drikk litt vann.
Ikke i fontenen. Jeg så en narkoman tørke ræva si der.
Det er greit om du ikke klarer ting du klarte før. Ingen forventer det.
Du kødder!
-Hva er det? -De avlyste dalsmesterskapet.
-Hva for noe? -De avlyste det.
Bystyret trakk tillatelsen.
Noe om å ikke ville fremme en voldskultur
etter opptrinnet på skolen.
Det er å overdrive, hvis du spør meg.
Vi hadde alt store sponsorer med på laget.
Nå må jeg fortelle agenten de dårlige nyhetene.
Så det var det?
De utpeker karate til synderen uten noe kontekst,
og vi kan ikke gjøre noe med det?
Det skal være en høring.
Det er en formalitet, men det komitéen i dalsmesterskapet mener,
er at om noen skal kunne overbevise byrådet om å snu,
er det en dobbelt mester.
Ok, jeg må snakke med resten av styret.
Den var god. Dyrker dere egne sitroner, eller…
-Den er kjøpt i butikken. -Deilig.
-Herlig. -Se hva du gjorde der.
-Så hva skal du gjøre? -Jeg vet ikke.
Kanskje det er best sånn.
Cobra Kai får da ikke en scene å presentere volden sin på.
Du skal vel ikke la dem avlyse dalsmesterskapet?
Jeg vet ikke, Sam.
Vi fikk skylden for Miguels skade.
Blir det avlyst, vil alle i dalen forstå det som om vi er de slemme.
Du kan ikke la det skje.
Bare si hva karate betyr for deg.
Du startet Cobra Kai for å hjelpe barn, du lærte oss å forsvare oss.
-Kanskje det er en skjult velsignelse. -Hva skal det bety?
-Du hadde jo ikke tenkt å slåss. -Selvsagt hadde jeg det.
Trening uten nærkontakt er én ting. Kan ikke risikere at du blir skadet.
Jeg kjemper og blir bedre.
-For din sikkerhet. -Er ikke det for pingler?
-Det er noe annet. -Du tror ikke jeg kan!
Du skadet deg nesten med ett spark! Ett spark!
Hva vil skje i en ekte kamp?
-Du beviste at du kunne vinne. -Jeg må gjenta det!
Du sa du ville være på min side.
Miguel…
Hei. Jeg er Robby Keene.
Fyll ut dette. Vi sier fra når en tilsynsfører er ledig.
Prøv deg. De sender deg tilbake til ungdomsanstalten.
Vi er i samme båt.
-Du startet slåsskampen. -Og du avsluttet den.
Det er ikke rettferdig.
Alle andre gikk tilbake til normalen, men vi to spiser møkk mens kjæres…
Ikke snakk om Sam.
-Hun var utro. -Det var en tabbe.
-Sam er et godt menneske. -Ja.
Hun oppfører seg sånn.
Vent til hun vender seg mot deg. Som med Miguel.
-Det vet du ikke. -Så hvorfor er vi begge her?
Jeg vet i det minste hvem jeg er. Du later som du er noe du ikke er.
På spørsmålet om hjemmeliv krysser du bare av "stabilt".
De bryr seg ikke. De sjekker aldri.
Håper juicen er god. Jeg tror ikke den er utgått.
Den er god. Takk.
Ingen årsak.
Jeg vil si at jeg er glad for at du prioriterer Miguels sikkerhet først.
Ja.
-Det hjalp ikke stort, nå hater han meg. -Han er tenåring.
Hvis han er fornøyd med deg hele tiden, gjør du noe galt.
Å være en forelder er å ta de tøffe valgene for deres eget beste.
Jeg vil ikke rote ting til med Miguel som jeg gjorde med Robby.
Du har gjort så mye for Miguel.
Du fikk ham ut av sengen, ut av rullestolen.
Du ga ham smilet tilbake.
Og han glemmer ikke det.
Og ikke jeg heller.
Jeg hørte om turneringen.
Ja, hvem trenger vel den?
Du.
For noen måneder siden ville jeg aldri høre ordet "karate" mer.
Jeg trodde det lå bak at Miguel ble skadet.
Og jeg klandret deg.
Jeg var så sint.
Det hadde du rett til.
Men det var ikke din feil.
Jeg ser hvor mye du bryr deg om Miguel,
og nå innser jeg at du var like såret som meg.
Jeg vil ikke se ham konkurrere,
men jeg vet han ikke blir skadet igjen.
For du er senseien hans.
Det er det du er skapt til å være. Det er styrken din, kallet ditt.
Det er andre som Miguel som trenger deg i sitt hjørne.
Jeg vet jeg er den siste du forventer skulle si noe sånt, men…
…du må redde turneringen.
Jeg vet ikke hvordan.
Ved å gjøre det du gjør best.
Slåss.
Mr. Carter, vi må gå videre.
Og nå hører jeg at bystyret vil kalle brannmenn "brannpersonell".
Vet dere hva vi kalte brannmenn i min tid?
Brannmenn.
Og det er bare begynnelsen.
Slapp av, pappa. Du fikser dette.
Hva gjør du her?
Slåss for dalsmesterskapet. Skal du lese fra dagboken?
-Ikke noe i veien med å forberede seg. -Jeg trenger ikke notater.
Tar det på sparket.
Dette blir en katastrofe.
Ok, nå skal vi høre appeller
til avlysningen av dalsmesterskapet i karate for de under 18.
Hvem vil snakke først?
Damer og herrer, jeg er John Kreese, pensjonert kaptein fra hæren.
Takk for innsatsen.
Det var en ære å tjene.
Og jeg fortsetter å tjene her i samfunnet vårt
ved å lære barna våre styrke
og disiplin gjennom karate.
Jeg var knust da jeg hørte at turneringen var avlyst
grunnet slåsskampen på skolen.
Hvorfor blir elevene mine straffet på grunn av volden utført av…
…dojoer som Miyagi-Do?
Vent nå litt.
Mr. LaRusso, vær så snill. Det er ikke din tur.
Beklager, styrekvinne Robers. Denne mannen…
Styremedlem Roberts.
Takk, kaptein Kreese.
Fortsett.
Jeg tror kollegaene mine er enige
i at alt vi vil ha, er det beste for elevene og samfunnet.
Cobra Kais mål er å forberede dalens ungdom
på de uheldige realitetene i den virkelige verden.
Det er tøft der ute.
Jeg forbereder dem bare på å forsvare seg.
Beklager, men denne fyren serverer bare løgner.
For noen uker siden ble elevene mine skadet av Cobra Kai-elever
i et forlatt fritidssenter.
Hvem startet det?
Husker jeg rett, datteren din som er ute av kontroll.
Hei! Hold datteren min utenfor, din drittsekk.
Mamma!
Frue, behersk deg, er du snill.
Morsomt at du sier det, for…
…jeg måtte søke om kontaktforbud mot henne fordi hun angrep meg fysisk.
-Kødder du? -Kanskje jeg bør ringe politiet?
Det trengs ikke.
-Frue. -Hei, ikke rør meg! Ok?
Jeg drar.
Ok? Men den mannen er en galning!
Styremedlem Roberts, jeg forsikrer deg om at jeg har positiv innflytelse
på elevene mine og de hundrevis av elevene som kom før dem.
Drittprat!
Ærede dommer, John Lawrence, Eagle Fang Karate.
Denne mannen har forgiftet sinnene til elevene sine.
Og jeg vet det, for jeg var én av dem.
Konkurrerte vi?
Ja.
Men det var i god sportsånd.
Mannen er en tyv og en løgner!
Han la en levende kobra i forretningen min!
Nok!
Sett dere ned.
Alle sammen.
Det er tydelig at karateturneringen skaper splittelse og rivalisering
i samfunnet vårt.
Dere herrer…
…har i dag tydelig vist
hvorfor denne turneringen ikke bør fortsette.
Vent!
Hvem er det?
Jeg heter Miguel Diaz.
Jeg deltok i slåsskampen på skolen. Jeg ble sparket ned fra andre etasje.
Vet dere,
jeg trodde jeg ville bli lam.
Jeg lærte å stå på nytt.
Jeg lærte å gå på nytt.
Jeg vil se turneringen fortsette.
Vi er glade for bedringen din, unge mann.
-Men jeg er redd du ikke skjønner… -Jo, det gjør han.
Det er vi som blir skadet. Det er vi som slåss.
Våre stemmer bør telle mest. Og vi vil ha et sted å konkurrere…
…rettferdig og trygt.
Da jeg flyttet hit, ble jeg mobbet.
Man slipper ikke unna.
Noen vil alltid stjele pengene dine, gi deg truserøsk eller en skylling.
Skylling?
Når du dytter noens hode ned i do og skyller ned.
-Ganske morsomt, faktisk. -Sensei!
I stedet for å late som om mobbing ikke skjer,
eller at man kan bli kvitt det,
bør dere lære unger å forsvare seg.
Fysisk og mentalt.
For noen ganger er det arrene du ikke ser som gjør mest vondt.
Karate handler om disiplin.
Det handler om indre styrke.
Det handler om selvtillit.
Leksjoner du får bruk for resten av livet.
Jeg vet ikke hvor jeg hadde vært nå, eller hvem jeg hadde vært,
var det ikke for senseien min.
Vi trenger ikke turneringen for å ta kule spark eller selge billetter,
vi trenger den for å vise verdens bøller at vi ikke er redde.
Navnet kommer av at det er for hele dalen,
så alle får sjansen til å vise hva de kan, til å kjempe, til å bli en mester.
Og vi fortjener den sjansen.
Jeg skjønner ærlig talt ikke dalens fascinasjon av karate.
Men hvis det betyr så mye for dere alle,
og dere signerer ansvarsfraskrivelser som fratar byen alt ansvar,
så…
…er dalsmesterskapet i karate for de under 18 offisielt i gang igjen.
Ja!
Vi fikk visst det vi alle ville ha.
Men vær forsiktig med ønskene deres.
Kom hit, gutt.
-For dalsmesterskapet. -Ja, akkurat.
For et kult sted. Hva står det på steinen?
Vet ikke. Pappa vil ikke si det. Kanskje han ikke vet det.
Vel, det er en kul stein.
Vi har bare vandaliserte parkbenker og vanlige, kjedelige steiner.
Du kan trene her om du vil.
Ikke misforstå, det er en kul hage, men…
…driver dere egentlig med karate?
-Ser ut som pusteøvelser. -Ikke rått nok for deg?
-Vi trener i skraphauger og sementbiler. -Jeg har trent i dammen.
Å, en dam.
-Ikke alt i Miyagi-Do er som du tror. -Vel, ok.
Ok!
Vil du prøve deg på mesteren?
Jeg husker jeg la deg ned med overraskende lite innsats.
Få se deg gjøre deg igjen. Ikke spar på noe.
Jeg ville ikke uroet meg.
Ok.
Har deg.
Burde skjønt det.
Robby!
Det er ikke som du tror.
Ble dere sammen straks jeg var borte, eller ventet dere en uke?
Det er ikke sånn.
-Nå vet jeg hvorfor du sluttet å skrive. -Fordi du aldri svarte!
Vanskelig å svare mellom alle omgangene med juling.
Jeg visste ikke det.
Du ville ikke brydd deg.
-Ikke hennes feil. -Hold deg utenfor!
Det skjer ikke.
Jeg håpet du ville si det.
Robby, ikke!
Dere fortjener hverandre.
-Hei. -Hei, Johnny.
Er det for sent?
Nei.
Kom inn. Det går bra.
Vil du ha litt juice?
-Jeg hørte hva som skjedde på møtet. -Du skulle sett ham.
Følelsene utenpå, sa det som måtte sies. Han var en ekte mester.
Sa ikke at han kunne konkurrere. Visste ikke at han ville være der.
Jeg hadde ingenting med det å gjøre.
Jo, det hadde du.
Du hadde alt med det å gjøre.
DALSMESTERSKAPET 51. ÅRLIGE KARATEMESTERSKAP
Sensei Kreese?
Tekst: Susanne Katrine Høyersten