Джонні!
Джонні, ходи вже.
Готовий їхати?
Маю ще з деким попрощатися.
-Машина вже тут. -Не хвилюйся.
Я знаю, де вона.
Стоп!
Іди сюди.
Я ж казав. Тобі сюди не можна. Тут місце лише для учнів!
Що це було?
Досить!
Майстре Кіме, краще навчіть її,
а не карайте за бажання вчитися.
Ти тут сенсей?
Ні.
Повертайся в Америку,
там будь сенсеєм.
А тут ти учень.
Не дуже вправний учень,
адже благаєш про жалість.
Я засвоїв урок.
І коли цього вимагали обставини, я не мав проявів жалю.
Обставини?
Цей урок — на все життя.
Я знову тебе навчу.
І цього разу
ти ніколи не забудеш.
Про що ви кажете?
Вона має вчитися.
Вона вчиться просто зараз.
Тож ви її навчите?
Моя онука.
Мій урок.
Ти пішла проти власного діда?
Боїшся?
Справді?
Тоді ти нарешті готова.
Годі ховатися, завтра почнуться тренування.
КОБРА КАЙ
«Не всім доводиться двічі за одне життя вчитися ходити.
Але нам усім треба вчитися підводитися, коли падаємо,
і міцно стояти на ногах.
Я тепер знаю, що вдруге перші кроки даються складніше.
Маю надію, мій наступний крок буде до Стенфорду».
Я так пишаюся.
Зараз плакатиму!
Це дійсно чудово.
Це найкраща розповідь із часів «Дона Хуана ДеМарко».
Ой, я теж тепер плачу.
Добий їх у яремну вену. Щоб благали тебе вступити.
Гаразд.
А ти що думаєш?
Це суперово.
Нехай навіть я поганець.
Я зміню твоє ім'я. Я…
Ні, друже. Я жартую.
Я ж не вступаю до Стенфорду. Та й будь-куди.
Ну-бо, Роббі. У вас обох прекрасне майбутнє.
Коли виграємо «Секай Тайкай», двері відчиняться для всіх нас.
-Я… Агов, усе ж добре. -Гаразд.
Ну-ну, прикрийте краник.
-Агов! Миски! -Це стічна труба.
Смердить лайном.
Тут неможливо жити. Коли ви все полагодите?
Саллі, це відмазки.
-Він усе зробить. -Треба дивитися ширше.
У нас сім'я з п'яти, майже шести людей.
А ми маємо всього дві спальні.
Міґель хоче піти в коледж, на який бракує грошей.
-Як нам усе це владнати? -Як я і казав.
Турнір усе виправить.
До нас прийдуть нові учні й спонсори.
До турніру ще кілька місяців. А що нам робити зараз?
Я все розумію. Я про це подбаю.
Це місце досі пробуджує дуже гарні спогади.
Навіть попри те, що тренування в твого діда більше нагадували тортури.
Але він дотримав своє слово. Він почав тренувати мене, коли ти поїхав.
Вибач, що мене не було поруч у Долині.
-Але Сільвер просто… -Сільвера немає.
Я їздила до Америки, щоб побачити тебе,
але мене засліпила обіцянка
нести дідове карате у світ.
Цю обіцянку ще можна виконати.
«Кобра Кай» дасть тобі заслужене місце в «Секай Тейкай».
Тож отримаймо цю перемогу.
Я б сказала, що згодна, але
не я приймаю рішення.
Майстре Кіме.
Запрошуємо старшокласників до студентського центру
на ярмарок коледжів.
Представники коледжів і місцевих вишів…
-Привіт. -Привіт. Та в тебе купа брошур!
Так, але не хвилюйся. Принаймні три з них поблизу Стенфорду.
Облиш, я ще навіть не вступив.
-Привіт! -Як справи?
Попри випробування й страждання, ботани нарешті тут.
-Ми тут перші красуні балу. -Он як?
О так, друже.
Усі хочуть залізти нам під сукні й помацати ці звабні мізки.
-Гаразд, залишу тебе з ними. -Вибач.
-Щасти. -Дякую.
Ці стерв'ятники марнують час.
Ми з Ілаєм хочемо в Массачусетський технологічний інститут.
Ти завчасно подаєшся в Стенфорд?
Однозначно.
Але маю розглянути й запасні варіанти. Стенфорд досить дорогий.
Агов, брати.
Ви, часом, не шукаєте коледжі трохи ближче до дому,
чи як ви там кажете?
Що ж, Ґері, ми кажемо: «Ми з братами знаємо, де гуляємо».
Але дякую за всі твої братні поради.
Гаразд, ясно. Місцеві виші мають занижену репутацію.
Але вони біля дому, готують до великої освіти
й не пропалять дірку в гаманці мами й тата.
Дякую.
Це навідини Джонні Лоуренса?
Що таке «навідини»? Я хочу позичити надувний матрац.
Гаразд, проходь.
У нас біда з трубами.
-Квартиру Кармен затопило. -Співчуваю, Джонні.
Живемо всі в мене до кінця ремонту.
Якщо не знайду кращий дім в оренду.
Головують власники. Невдалий час для орендарів.
Мені не потрібні поради від карате-відпочивальника.
Звідки ти знаєш, що з ринком?
«Захід сонця на продаж», «Проперті Бразерс» — мої улюблені шоу.
Візьми Чозена із собою. Гарний досвід.
Так, і хтозна,
може, ти знайдеш і собі щось у короткострокову оренду, га?
Гаразд.
Закиньте надувний матрац у фургон.
Я піду куплю бутерів із джемом у дорогу.
-Тобі що? -Дієтичний «Доктор Пеппер».
Мені нічого. Дякую.
Майстре Кіме.
Я радий бачити, що шлях кулака живий і здоровий.
Як і ви.
Але настав час поширити ваші вчення для решти світу.
З вашого благословення
ми займемо місце, яке заслужила ваша онука
в «Секай Тайкай»
для «Кобри Кай».
Ні.
Майстре, гадаю, ви не зрозуміли.
Я розумію.
Моя онука поїхала в Америку.
Вона давала обіцянки.
Та зазнала невдачі.
Дідусю.
-Це Сільвер… -Відмовки!
Ось чому ти ніколи не станеш майстром.
Через твоє невміння я і вмерти не можу.
Успіх зовсім поряд.
Іншого шансу не буде.
Дурні.
Завжди думайте про нагороду.
Не дивіться на ворогів на шляху.
І ніхто не стане вам на дорозі.
Ніколи не був гарним учнем.
Як і гарним сенсеєм.
Хіба я сенсей-розчарування?
Кім розповідала, як один із моїх учнів здолав п'ятьох ваших?
Битися ще може.
Гаразд.
Я дам тобі шанс.
Доведи себе.
Це наша бібліотека — четверта за розміром у долині Сан-Фернандо.
Що ми тут робимо?
Якби універ у Фініксі не мав заочного, було б оце.
Розслабся, добре? Я маю розглянути варіанти.
Йо, розбіжися!
-Хімлабораторію перебудували в 1993 році… -Є.
Крутезно вхопив, друже!
-Так! -Так!
Тебе щойно збило Браксом!
Будь ласка, друже.
-Ой, привіт, хлопці! -Кайлере, ти тут навчаєшся?
Та ні, я тут радше повчаю, зрозуміли?
Як справи, Браксе? Маєш гарний вигляд.
Дякую. Поставив нові зуби.
А старі я проковтнув, коли ти…
Так, мені дуже шкода, чуваче. Я тоді був у халепі, тож…
Усе гаразд.
У карате що посієш те й пожнеш, так?
Та через це я налагодив життя.
Латиною «Ad meliora». «Усе на краще».
Крутяк.
-Потім до гуртожитку? -Звісно.
О так. Уперед!
Чекай, ти й Бракс навчаєтеся тут. Це логічно.
Та ні, він навідує. А вчиться в МТІ.
Вибач. Ти сказав MTІ?
Так, і він там зірка.
Ну то як, хлопці?
Ходімо тусуватися чи що?
Дідько, це ж ідеальний дім. Тут і сходи є, і все.
Не закохуйся в перший же будинок. Нам ще треба подивитися інші.
Ага, он де агент.
Типовий козел із Лос-Анджелеса.
Великий годинник.
Тупа стрижка.
Усе брехня.
Панове.
-Підігравай. -Ну як нам?
Першокласний район, так?
-Я Баз. А ви? -Чозен Тоґучі.
Радий знайомству.
Маю честь представити вам пана Джона Лоуренса.
Тоґучі. Не знаю вас. З якої ви агенції?
Незалежний ріелтор.
Працюю на вузьке коло клієнтів.
Пане Лоуренсе. Дуже радий.
А чим ви займаєтеся?
Він партнер у новому бізнесі в Долині.
Що ж, звучить обнадійливо.
Ну то як вам?
Чотири спальні. 195 квадратів.
-Оновлене приладдя в… -Зупиню вас.
Я готовий просто зараз його взяти.
Дуже дякую, але за цей будинок точиться чимала конкуренція.
Це ваша машина?
Ще б пак.
Вона тут цілодобово стоятиме. Хай усі знають, хто тут король.
Гаразд, а ви один тут житимете?
Ні, нащо ж. Якби я був один, поспав би й у машині.
Ні. У мене є дівчина.
Офіційно поки не оформлені,
та щойно стане грошей на обручку — бац, еге ж?
Вона при надії, це вже троє.
І ще в нас сини. І Роза.
Мила еквадорка. Любить постійно курити траву. Вона вам…
Ми готові запропонувати на 200 доларів більше.
-Оце вже нізащо! -Перепрошую.
Але мій клієнт шукає дещо більш стабільних орендарів.
Я «нестабільний»? Я твою тупу стрижку зіб'ю тобі з макітри.
-Зараз побачиш. -Джонні.
Що? Ти сам сказав, що стрижка тупа. А я погоджуюся.
Колись ця земля була колоніальною територією Японії.
Коли я був ще хлопчиськом,
загарбники намагалися забрати мене у свою армію,
тому я втік у ліс і сховався в печері.
Але загарбники знайшли мене.
Я бився з ними за допомогою батькового юнджандо —
старовинного сімейного ножа.
Я вбив дюжину людей, але потім утратив юнджандо.
Хочеш довести щось —
поверни мені ніж.
Але попереджаю.
У тій темряві ти знайдеш не лише юнджандо.
Юнджандо.
Привіт, красуне.
Я візьму той ніж,
подобається це тобі чи ні.
Обожнюю коледж!
Брате, хочеш покажу фокус?
Не можу повірити, що Бракс вступив до МТІ. А він хіба говорив латиною?
Я не знаю. Може, ти кулаками пробудив його мозок від сну.
Знаєш, ти приходь до мене в гості.
У мене є така змія з оком…
Але ж після всього Кайлер таки встав на ноги.
Агов, Смердюку!
А я дозволяв пити моє пиво, нікчемо?
Ні, пане Зенкере.
От лайно, воно скисло.
Зроби-но мені коктейль.
Так, пане Зенкере.
Це напій щастя.
-Ти дозволиш йому так із собою розмовляти? -Ні. Що?
Просто тут так говорять. Усе добре.
Щойно мене повністю приймуть, я тут буду королем.
-Гаразд. -Скажи… Можеш… Та зажди.
Скуштуй-но, бро.
«Сміттєвий коктейль».
Гаразд, дякую. Так.
Оце те, що треба! Тепер ясно, що він готовий.
Шипастий!
Так, пий до дна, Шипастий!
Шипастий!
Так!
Я серйозно задумався про нову зачіску.
Що таке?
-Де Смердюк із тим коктейлем? -Не знаю.
Якби він не батрачив — уже б його послали.
То після випробувального періоду.
Але до братства йому точно не потрапити.
Так!
Оце клас.
Звинувачуєш мене через поведінку того козла?
Я не звинувачую тебе.
Але де твоє прийняття духу «Міяґі-До»?
Я прийняв «Міяґі-До».
Я роблю дихальні вправи і ту карате-йогу в додзьо.
«Міяґі-До» не лише для додзьо.
«Міяґі-До» — це спосіб життя.
Священний.
«Міяґі-До» зароджується тут. А не тут.
Розумієш?
Дарма я обзивав його стрижку.
Стрижка все ж дурна.
Ходімо. Другий шанс.
Боже, тут іще краще.
Дідько.
Це вдруге за день.
Слухай, я погарячкував.
Ще б пак. Двері ось там.
Є ж і інші будинки.
У Південній Реседі?
От що. Хто хоче жити майже в Енсіно,
але за меншу ціну, той мусить пройти через мене.
А якщо ви думаєте, що я здам будинок дегенерату
з дуркуватою машиною і підозрілою сім'єю — маю новини.
Цього не станеться.
А тепер перепрошую і прошу вас звідси.
Вибачте за це.
Вітаю, хлопці.
Сподіваюся, Баз вас не налякав.
Ти Джон Лоуренс?
Так. Я ж тебе начебто раніше не бив, так? Бо ти якось так виглядаєш.
Ні. Я дивився твій бій на турнірі Долини 1983-го.
Я був школярем. Ти мене не пам'ятаєш.
Або й так. Маленький Стіві. Друг брата Джеррі.
На уроки заходив місячною ходою.
Ти класно бився. Нереально.
-А 84-й бачив? -Ні, тоді не ходив.
Пам'ятаєш Дача? Він такий був крутий.
Так, він у в'язниці.
Клас, друже.
Там точно можна змінити своє життя.
А чому чемпіон Долини й король випускного
зайшов до Малого Стіві?
-Я його… -Усе гаразд. Я сам.
Чуєш, друже. Я трохи погризся з твоїм агентом.
Я лише чоловік, який хоче покращити життя своєї родини:
хлопці-підлітки, вагітна дівчина, її мама.
Нехай я не ідеальний орендар,
але я справді хотів би бачити таке місце своїм домом.
Дійсно хочеш орендувати мій будинок?
Прийму за честь.
Що з рахунками?
Гадаю, нічого доброго.
Може, багатий родич помер?
-На жаль, він іще живий. -Облом.
Слухай, такий дім може орендувати будь-хто
з постійним доходом і депозитом.
Я здаю кілька будинків у районі.
Приведи до ладу фінанси, і ми щось точно придумаємо.
Справді?
Ще б пак.
-Гаразд. -Звісно, Джоне Лоуренсе.
Джон Лоуренс.
Джон Лоуренс!
Бачиш?
Хороша карма.
Що зі мною відбувається?
У тебе все шкереберть, Джонні.
Але ти сам у цьому винен.
Це все через тебе.
Я лише завжди був твоїм другом.
Ні.
Ти справжній ворог, що стоїть на моєму шляху.
Схоже, ти забув.
Ти моя слабкість,
а не я твоя.
Ти маєш гнити у в'язниці.
Вибач, що розчарував тебе.
То ось як ти мене бачиш? Розчарованим?
Гадаю, тебе не того вчили.
А хто в цьому винен?
Певно, ти зненавидів мене.
Ти хоч розумієш, наскільки мені від цього боляче?
Мені байдуже.
Ти єдина людина,
що змушує мене відчувати
біль.
Я ніколи не відчуваю страху,
окрім страху за тебе.
І я ніколи не виявляю жалю.
Окрім як до тебе.
Але більше цього не буде.
Отже, ти нарешті зрозумів.
Так. Ти моя слабкість.
Ти поступився своїм ученням.
Ученням твого майстра.
Заради мене.
Я думав, що ти — відповідь.
Моя причина.
Але насправді ти лише ворог.
І стоїш на моєму шляху.
Перепрошую, Браксе.
Агов.
Ми чули, що ти вступив до МТІ?
А, так.
Що ж ти за тести отримав?
Кетчуп.
Жартую!
Не знаю. Тобто десь 790–780.
Дідько!
Свіжачок!
-О так. Заливай. -Це 1570 балів?
Заливай.
Немає слів.
Я нічого не знаю про Стенфорд, Дристуне, але тут — просто вогонь!
Не можу дочекатися, коли й ти тут будеш.
-Ти точно вступиш у це братство? -«Точно»?
Бро. Точно, як і те, що Земля не квадратна.
Кайлере, маю дещо сказати.
А де мій пилосмок?
Дідько.
Йо. Пилосмоку. Прибери тут.
-Та ні, я не хочу. -Агов!
Слухай, Смердюче.
Хочеш до нас —
лягай на підлогу
й будь пилосмоком.
Ви його приймете?
Не лізь у це.
Вмикаю режим смоктання.
Господи!
Досить!
Чому ти не скажеш йому правду?
Правду про що?
Прикольно було.
А правда в тому, що ти ніколи — тобто геть ніколи — не потрапиш до братства.
Це ти дарма.
Що, падло, не знав, що я каратист?
Кому ще навішати?
Бракс-атака!
Зараз.
Шляху немає.
Справді?
Ти труп, ботане!
Обожнюю такі вечірки!
Так!
Ось так!
-І ніяк інакше, чуваче! -Йо. А де Бракс?
От холера!
Щоб тебе Бракснуло!
-Так! -Так!
-Хтось має викликати охорону. -Кінець вечірки. Ушиваймося.
АВТОСАЛОН ЛАРУССО
Час до справи, ЛаРуссо.
Я знаю, що щойно почав у «Міяґі-До»,
але за тобою борг.
І ставка не початкового рівня, а як у Чозена.
Згоден.
Чудово. То мені підійти до твоєї касирки за чеком?
Джонні, Чозен не отримує платні.
Що?
Безкоштовно експлуатуєш іммігрантів? Це низько навіть для автодилера.
Нікому не платять. Це дух «Міяґі-До».
Жодних зарплат чи ставок.
Я не кажу, що так буде вічно.
-Якщо ми виграємо «Секай Тайкай»… -Це задовго.
Я мушу показати дохід, щоб зняти класний будинок для сім'ї.
На таке потрібен час.
Гаразд. Але ж я намагаюся.
Я працюю в стилі «Міяґі-До».
Не надер дупу тому йолопу.
Я думав, це змінить ситуацію.
Я радий, що ти нікого не побив. Це позитивний крок.
-Той козел заслужив. -Так, дуже навіть вірю.
«Міяґі-До» — це не швидке рішення.
Це спосіб життя. Знаю. Я казав те саме лайно про «Кобру Кай».
Це не лайно.
Це допоможе тобі стати більш ґрунтовним.
Звісно, проблеми не зникнуть за одну ніч.
Так. Але що мені робити?
Роби те, що я.
Може, тобі час кинути халтури й піти працювати на повну зайнятість.
Виходь, бісова дитино!
Другий раунд.
Так.
Цього разу ти мене не дістанеш,
бо мої очі дивляться…
на справжній приз.
Ой. Ні.
Дідько!
Чому привиди такі швидкі?
Гаразд, годі.
Скажи нам, що за історія в тебе з МТІ.
Ти шпорив на іспитах чи що?
Гаразд. Я збрехав.
У мене не 790, а 750 балів.
Я просто хотів вас вразити, бо ви розумні й таке інше.
З них 500 балів із мови.
Чекай. То в тебе загалом 750?
Так.
А що? Чому вас так це хвилює?
Бо ми хочемо вступити до МТІ.
Навчитися лагодити пральні машини?
Та ну, це нескладно.
«Мідвестський технікум індустрії».
«Ad Meliora». Чудово.
Це ж неймовірно.
Я в захваті.
Отже, ви хочете, щоб я туди подзвонив абощо?
Так, мій тато був дуже розлючений, коли я не вступив до жодного вишу.
І я згоден. Я бив байдики.
Я ж довбаний бовдур.
А знаєш, я мав цілі.
Мав мрії. Я просто їх не тримався.
Розумієш мене?
Так.
Узагалі-то розумію.
Я міг піти в класний коледж із вечірками замість запасного варіанта.
Запасні нікуди не подінуться, бро.
Треба йти за своєю мрією.
Так, це…
Це насправді чудова порада, Кайлере. Так.
А наша школа мене знов прийняла б?
-Навіщо тобі… -Агов.
Це ви билися з братством «Тета-Омега»?
Ті хлопці — мудаки. Вони на це заслужили.
Хтось реально нокаутував Зенкера?
О так. І не питай. Це був я.
Чуваче. Легенда!
Чуєш, друже. Якщо ти шукаєш інше братство, ми тебе запрошуємо.
Жодної дідівщини.
Головне, щоб ти завжди був таким крутим.
Га? Ось його я ганяв підсрачниками по всій Долині.
-Скажи їм, Дрисе. -Це правда.
-Приходь завтра. -Гаразд.
Агов.
-Перепрошую. -Гаразд.
Привіт, Джонні. Що відбувається?
Я обдумав твою щедру пропозицію працювати тут.
-І вирішив спробувати. -Я не зовсім так сказав…
Звісно, я не поспішатиму.
Труби полагодили,
а той дім уже здали в оренду комусь іншому,
але до наступного я підготуюся.
Де мені залишити портфель?
Перепрошую. Я на секунду.
Дай йому стару роботу Роббі — хай досипає попкорн.
Він вважає, я запропонував свою роботу.
Що в його дипломаті?
Закладаюся, що бутер із варенкою і буклети.
Не допомагаєш. Ясно?
Він нарешті приймає «Міяґі-До». Треба щось придумати.
Хтось продав машину.
Вітаю. Ви в ній будете суперзіркою.
Ой. Дякую.
Вітаю. Я Деніел ЛаРуссо.
Я знаю, хто ви.
Дозвольте сказати, що ваш продавець, Джон, — це справжній скарб.
З ним так комфортно почуваєшся.
Бо більшість продавців надто тисне.
Іноді треба бути агресивним. Але важливо слухати клієнта.
Головне — рівновага.
Що ж, я відправлю сюди всіх родичів.
Джон із радістю допоможе їм усім.
Вітаю в родині ЛаРуссо.
Дякую, друже.
Чого ти чекаєш? Принеси пані її бонсай.
Ти не…
Ти відправив його на смерть.
Я відправив його на двобій зі смертю.
Різниця є.
Приз.
Тут головне — не приз.
Ідеться про усунення всього, що стоїть на шляху.
Ось тепер ти розумієш.
Тоді ми нарешті готові.
І ніщо більше не буде стояти на нашому шляху.
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька